צ'בי צ'ייס
לידה |
8 באוקטובר 1943 (בן 80) מנהטן, ארצות הברית ![]() |
---|---|
שם לידה |
Cornelius Crane Chase ![]() |
מדינה |
![]() |
תקופת הפעילות |
מ-1968 ![]() |
מקום לימודים | |
פרסים והוקרה |
|
פרופיל ב-IMDb | |
![]() ![]() |
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/b3/Chevy_Chase_1980_cropped.jpg/250px-Chevy_Chase_1980_cropped.jpg)
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/a8/Chevy_Chase_and_his_wife_Jayni_by_David_Shankbone.jpg/250px-Chevy_Chase_and_his_wife_Jayni_by_David_Shankbone.jpg)
קורנליוס קריין "צ'בי" צ'ייס (באנגלית: Cornelius Crane "Chevy" Chase; נולד ב-8 באוקטובר 1943) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה, תסריטאי, וקומיקאי אמריקאי. זוכה שלושה פרסי אמי.
ביוגרפיה
[עריכת קוד מקור | עריכה]צ'ייס נולד ב-1943 במנהטן שבניו יורק, ארצות הברית, למשפחה עשירה מהמעמד העליון. אביו, "נד" צ'ייס היה עיתונאי, סופר ועורך ידוע בזכות עצמו, ובנו של צייר לא פחות ידוע. אימו, קתלין לבית בראונינג הייתה לבריתנית - כותבת טקסטים של יצירות מוזיקליות, ופסנתרנית, צאצאית למתיישבים שהגיעו לארצות הברית עוד במייפלאואר, בראשית המאה ה-17. היא אומצה בילדותה על ידי אביה החורג העשיר קורנליוס ואנדרבילט קריין ומכאן גם שמו האמיתי של צ'בי צ'ייס בנה - קורנליוס קריין. שניים מאבותיו של צ'ייס היו ראשי עיריית ניו יורק ואב קדום אחר היה גנרל מפקד המיליציה של המושבה ניו יורק בעת המהפכה האמריקאית והקמת ארצות הברית. את השם צ'בי צ'ייס העניקה לו סבתו, בגלל מוצאה הסקוטי - אנגלי. השם מבוסס על תוכנן של שתי בלדות מפורסמות בשם זה, המספרות על חבורת ציידים אנגלים בראשות אציל אנגלי, שפלשו לאדמותיו של אציל סקוטי וגרמו בכך לקרב עקוב מדם בין אנגליה לסקוטלנד בימי הביניים. הוריו של צ'ייס התגרשו בהיותו בן ארבע. שניהם נפטרו ב-2005.
קריירה
[עריכת קוד מקור | עריכה]מוזיקאי
[עריכת קוד מקור | עריכה]צ'ייס הוא בעל תואר ראשון בספרות אנגלית - 1967. הוא מתופף ופסנתרן מוכשר, בעל שמיעה מוזיקלית אבסולוטית, אשר היה חלק ממספר להקות, שאחת מהן אפילו הצליחה במידה מסוימת והוציאה אלבום מוזיקלי אחד. בתקופה שעד 1973 הוא הספיק גם לככב בסרטון קצרצר, לכתוב תסריטים למספר תוכניות טלוויזיה ואף כתב למגזין "MAD". לפרנסתו הוא נאלץ לעבוד באותה תקופה בשורת עבודות דחק, כמו שליח, נהג מונית, נהג משאית, פועל בניין, מלצר ועוד. הוא השתמט משירות צבאי בתקופת מלחמת וייטנאם, בטענה (כוזבת לדבריו), שהוא הומוסקסואל[1]. בשנת 1986 הופיע לצד פול סיימון בווידאו קליפ You Can Call Me Al שזכה לשבחים רבים, והיה מהשירים המצליחים של אותה השנה כולל הווידאו קליפ של השניים, מתוך האלבום השביעי של סיימון "Graceland", כאשר צ'ייס מדקלם בקליפ את כל השיר שביצע סיימון, לימים אמר סיימון שצירף את צ׳'ייס בהיותו קומיקאי כולל הריקוד והחלפת כלי הנגינה, שהיה גם מצחיק ומיוחד, וכן בולט בקליפ היה הבדלי הגבוה בין השניים שצ'ייס מתנשא ל-1.93 ס"מ לעומותו של פול סיימון שגובהו מעט מעל 1.60 ס"מ.
קומיקאי
[עריכת קוד מקור | עריכה]ב-1973, במקביל לנישואיו לאשתו הראשונה סוזן (לבית היואיט) החל צ'ייס גם בקריירה הממשית שלו, כקומיקאי. הוא השתתף במשך כשנה, מנובמבר 1973 עד דצמבר 1974, בתוכנית הרדיו השבועית National Lampoon, יחד עם שורת קומיקאים לעתיד אחרים, כמו ביל מארי, גילדה רדנר, ג'ון בלושי, ריצ'רד בלזר ועוד. כמו כן, הופיע מעט גם בתיאטרון ובסרט נוסף - The Groove Tube, שהיה בעצם סרטו האמיתי הראשון. באוקטובר 1975 הוא החל להופיע בתוכנית החדשה אז, של NBC, סאטרדיי נייט לייב - Saturday Night Live, בה הוא השתתף בשתי העונות הראשונות וכתב תסריטים לרבים מהמערכונים. הוא זכה בהכרה כלל ארצית כקומיקאי, בעקבות חיקוייו לנשיא ארצות הברית ג'רלד פורד, לו הוא הצליח ליצור תדמית של "קלוץ" מגושם וכושל[2][3].
צ'ייס זכה בשני פרסי אמי לשנת 1976, הן בגין תסריטים שכתב לתוכנית והן בגין משחקו בה. באותה שנה, בסיום העונה השנייה של סאטרדיי נייט לייב הוא עזב את התוכנית ועבר ללוס אנג'לס. גם לאחר שעזב את התוכנית ועד היום הוא מוזמן מפעם לפעם לשמש כמארח אורח בה, מופיע בה ומתראיין בנוגע אליה.
חיים אישיים
[עריכת קוד מקור | עריכה]בפברואר 1976 התגרש צ'ייס מסוזן, אשתו הראשונה, ובדצמבר 1976 הוא נישא לז'קלין קרלין. נישואיהם ארכו כארבע שנים. בנובמבר 1980 הוא התגרש גם ממנה וכעבור כשנה וחצי, ביוני 1982 הוא נישא בשלישית, לאשתו הנוכחית, ג'ייני לבית לוק. ג'ייני הייתה מתאמת הפקה בסרטו מ-1981, "מתחת לקשת בענן". לאחר נישואיהם היא שיחקה בתפקיד משנה בסרטו מ-1983, "חופשה". לבני הזוג צ'ייס יש שלוש בנות (1983, 1985, 1988) והם גרים בעיר בדפורד, במדינת ניו יורק.
ב-1980 התבדח צ'ייס וטען שקרי גרנט הומוסקסואל. אף על פי שבעבר הושמעו גם מכיוונים אחרים טענות שכאלה, הפעם הזו הייתה הפעם היחידה בה גרנט הגיב על הטענה והגיש תביעת דיבה כנגד צ'ייס. השניים התפשרו בסופו של דבר מחוץ לכותלי בית המשפט וצ'ייס לא חזר יותר על הטענה הזו.
צ'ייס הנחה את טקס מתן פרסי אוסקר פעמיים, בשנים 1987 (יחד עם גולדי הון ופול הוגאן) וב-1988 (לבדו).
ב-1996 זכה צ'ייס בפרס הרווארד למפון למפעל חיים.
צ'ייס החל גם בפעילות פוליטית למען המפלגה הדמוקרטית האמריקאית, והחל לגייס תרומות למען פוליטיקאים דמוקרטים בארצות הברית.
נודע גם כאקטיביסט למען איכות הסביבה.
פילמוגרפיה
[עריכת קוד מקור | עריכה]לאחר שעזב ב-1976 את ה"סאטרדיי נייט לייב" ועבר ללוס אנג'לס התמקדה הקריירה של צ'ייס בעיקר במשחק בסרטים ותוך עשר שנים בערך, לקראת סוף שנות השמונים, הגיע שכרו לכ-7 מיליון דולר לסרט. תקופה זו נחשבת לשיא הקריירה שלו והחל משנות התשעים נחלו סרטיו כישלון יחסי, בזה אחר זה והקריירה שלו כשחקן קולנוע דעכה במידה רבה. גם תוכנית האירוח שהחל בה ב-1993, ברשת הטלוויזיה האמריקאית FOX, ירדה לאחר שישה שבועות בלבד. למרות זאת, עד היום צ'ייס לא מפסיק להופיע, לפחות בסרט אחד מדי שנה - שנתיים, הוא מופיע כשחקן אורח בסדרות טלוויזיה שונות (למשל "חוק וסדר" המוקרנת גם בישראל) ומופיע בסרטוני פרסומת מצליחים. בין השנים 2009 -2014 השתתף צ'ייס בקומדיית המצבים הטלוויזיונית "קומיוניטי" ששודרה גם בישראל. צ'ייס עזב את התוכנית טרם עונתה האחרונה.
להלן רשימת הסרטים בהם השתתף צ'בי צ'ייס:
שנה | שם הסרט | תפקיד | הערות |
---|---|---|---|
1968 | Walk... Don't Walk | הולך רגל | סרט בן 5 דקות |
1974 | The Groove Tube | The Fingers/Geritan/Four Leaf Clover | |
1976 | Tunnel Vision | בתפקיד עצמו | |
1978 | תרגיל לבלשית מתחילה | טוני קרלסון - בלש | עם גולדי הון ודאדלי מור |
1980 | Oh Heavenly Dog | בראונינג - חוקר פרטי | עם ג'יין סימור ועומר שריף |
Caddyshack | טיי ווב - פלייבוי | עם רודני דיינג'רפילד וביל מארי | |
Seems Like Old Times | ניקולס גרדיניה - שודד בנק | עם גולדי הון וצ'ארלס גרודין, תסריט - ניל סיימון | |
1981 | Under the Rainbow | ברוס ת'ורפ - סוכן חשאי | עם קארי פישר |
Modern Problems | מקס פידלר | ||
1983 | נסיעה נעימה, המפתחות בפנים | קלרק גריסוולד | עם בוורלי ד'אנג'לו ורנדי קווייד |
Deal of the Century | אדי מונץ - סוחר נשק | עם סיגורני ויבר | |
1985 | Fletch | אירווין "פלאטש" פלטשר | |
National Lampoon's European Vacation | קלרק גריסוולד | ||
Spies Like Us | אמת' פיץ - יום | ||
1986 | שלושה אמיגוס (!Three Amigos¡) | דסטי בוטומס | |
1988 | The Couch Trip | Condom Father | |
Funny Farm | אנדי פרמר | ||
Caddyshack II | טיי ווב | עם דן אקרויד | |
1989 | Fletch Lives | אירווין "פלאטש" פלטשר | עם האל הולברוק |
כיף של חופשה | קלרק גריסוולד | עם בוורלי ד'אנג'לו, וג'וליה לואי-דרייפוס | |
1991 | Nothing But Trouble | כריס ת'ורן | עם דן אקרויד ודמי מור |
1992 | Memoirs of an Invisible Man | ניק האלווי | עם דריל האנה וסם ניל |
Hero | Deke - Channel 4 News Director | ||
1993 | אחרון גיבורי הפעולה | בתפקיד עצמו | |
1994 | שוטרים וגנבים בע"מ | נורמן רוברסון | |
1995 | Man of the House | ג'ק סטארג'ס | |
1997 | חופשה מטורפת בווגאס | קלרק גריסוולד | |
1998 | עבודה מלוכלכת | Dr. Farthing | של בוב סאגט |
2000 | Snow Day | טום ברנדסטון | |
2002 | Vacuums | Mr. Punch | |
מחוז אורנג' | Principal Harbert | ||
2003 | Bad Meat | חבר הקונגרס ברנרד פ. גרילי | |
2004 | Rent-a-Husband | פול פארמסן | |
כלב הקראטה | צ'ו צ'ו (דיבוב) | סרט טלוויזיה | |
2005 | Ellie Parker | דניס שוורצבאום | עם נעמי ווטס |
2006 | Doogal | רכבת | קול בלבד, עם קולה של וופי גולדברג |
Zoom | דוקטור גרנט | עם טים אלן וקורטני קוקס | |
2007 | Funny Money | הנרי פרקינס | עם מייקל מדסן וטוני קרטיס |
2009 | Stay Cool | מרשל המנהל | |
Goose on the Loose | קונגרב מדוקס | ||
2010 | מכונת זמן בג'קוזי | איש תיקונים | תפקיד קטן. הכוכב - ג'ון קיוזק |
Jack and the Beanstalk | Antipode | ||
Not Another Not Another Movie | מקס סטורם | ||
2013 | Before I Sleep | חופר הקברים | |
2014 | חולה אהבה | לסטר | |
Wishin' and Hopin' | פליקס | ||
2015 | בדרך לג'קוזי עוצרים בזמן | איש תיקונים | |
2018 | The Last Movie Star | סוני | |
2019 | הצחוק האחרון | אל הארט, אמרגן | |
2020 | האחד והיחיד מר דנדי | צ'בי |
לקריאה נוספת
[עריכת קוד מקור | עריכה]- I'm Chevy Chase...and You're Not (The Authorized Biography) by Rena Fruchter. Virgin Books, 2007. ISBN 1-85227-346-1.
- Who's Who in Comedy by Ronald L. Smith. Pg. 102-103. New York: Facts on File, 1992. ISBN 0-8160-2338-7.
- Live From New York: An Uncensored History of Saturday Night Live by Tom Shales and James Andrew Miller. Back Bay Books.
קישורים חיצוניים
[עריכת קוד מקור | עריכה]צ'בי צ'ייס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
צ'בי צ'ייס, באתר AllMovie (באנגלית)
צ'בי צ'ייס, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
צ'בי צ'ייס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
צ'בי צ'ייס, באתר MusicBrainz (באנגלית)
צ'בי צ'ייס, באתר Yandex.Music (ברוסית)
צ'בי צ'ייס, באתר Discogs (באנגלית)
צ'בי צ'ייס, באתר Songkick (באנגלית)
- ביוגרפיה קצרה ותמונות מסרטי צ'בי צ'ייס, באתר Movieactors
- ביוגרפיה קצרה ופירוט סרטי צ'בי צ'ייס, באתר Yahoo movies
הערות שוליים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- ^ ניו יורק טיימס, 11 בינואר 1989
- ^ רויטרס, 27 בדצמבר 2006
- ^ מאמר הספד של צ'ייס על פורד, ניו יורק טיימס, 6 בינואר 2007
מנחי טקסי האוסקר | ||
---|---|---|
1928-1940 | דאגלס פיירבנקס וויליאם דמיל (1928) • ויליאם דמיל (1929) • קונרד נייג'ל (1930) • לורנס גרנט (1931) • ליונל ברימור (1932) • ויל רוג'רס (1933) • ארווין קוב (1934) • פרנק קפרה (1935) • ג'ורג' ג'סל (1936) • בוב ברנס (1937) • ללא מנחה (1938) • בוב הופ (1939) • בוב הופ (1940) | |
1941-1960 | ללא מנחה (1941) • בוב הופ (1942) • ג'ק בני (1943) • בוב הופ וג'ון קרומוול (1944) • בוב הופ וג'יימס סטיוארט (1945) • ג'ק בני (1946) • ללא מנחה (1947) • רוברט מונטגומרי (1948) • פול דאגלס (1949) • פרד אסטר (1950) • דני קיי (1951) • בוב הופ וקונרד נייג'ל (1952) • דונלד או'קונור ופרדריק מארץ' (1953) • בוב הופ ותלמה ריטר (1954) • ג'רי לואיס, קלודט קולבר וג'וזף מנקייביץ' (1955) • ג'רי לואיס וסלסט הולם (1956) • בוב הופ, דייוויד ניבן, ג'יימס סטיוארט, ג'ק למון ורוזלינד ראסל (1957) • בוב הופ, דייוויד ניבן, טוני רנדל, מורט סול, לורנס אוליבייה וג'רי לואיס (1958) • בוב הופ (1959) • בוב הופ (1960) | |
1961-1980 | בוב הופ (1961) • פרנק סינטרה (1962) • ג'ק למון (1963) • בוב הופ (1964) • בוב הופ (1965) • בוב הופ (1966) • בוב הופ (1967) • ללא מנחה (1968) • ללא מנחה (1969) • ללא מנחה (1970) • הלן הייז, אלן קינג, סמי דייוויס ג'וניור וג'ק למון (1971) • קרול ברנט, מייקל קיין, צ'רלטון הסטון ורוק הדסון (1972) • ג'ון יוסטון, ברט ריינולדס, דייוויד ניבן ודיאנה רוס (1973) • סמי דייוויס ג'וניור, בוב הופ, שירלי מקליין ופרנק סינטרה (1974) • גולדי הון, ג'ין קלי, וולטר מתאו ורוברט שו (1975) • וורן בייטי, אלן בורסטין, ג'יין פונדה וריצ'רד פריור (1976) • בוב הופ (1977) • ג'וני קרסון (1978) • ג'וני קרסון (1979) • ג'וני קרסון (1980) | |
1981-2000 | ג'וני קרסון (1981) • לייזה מינלי, דאדלי מור, ריצ'רד פריור ו-וולטר מתאו (1982) • ג'וני קרסון (1983) • ג'ק למון (1984) • אלן אלדה, ג'יין פונדה ורובין ויליאמס (1985) • צ'בי צ'ייס, גולדי הון ופול הוגאן (1986) • צ'בי צ'ייס (1987) • ללא מנחה (1988) • בילי קריסטל (1989) • בילי קריסטל (1990) • בילי קריסטל (1991) • בילי קריסטל (1992) • וופי גולדברג (1993) • דייוויד לטרמן (1994) • וופי גולדברג (1995) • בילי קריסטל (1996) • בילי קריסטל (1997) • וופי גולדברג (1998) • בילי קריסטל (1999) • סטיב מרטין (2000) | |
2001-2020 | וופי גולדברג (2001) • סטיב מרטין (2002) • בילי קריסטל (2003) • כריס רוק (2004) • ג'ון סטיוארט (2005) אלן דג'נרס (2006) • ג'ון סטיוארט (2007) • יו ג'קמן (2008) • סטיב מרטין ואלק בולדווין (2009) • ג'יימס פרנקו ואן האת'וויי (2010) • בילי קריסטל (2011) • סת' מקפרלן (2012) • אלן דג'נרס (2013) • ניל פטריק האריס (2014) • כריס רוק (2015) • ג'ימי קימל (2016) • ג'ימי קימל (2017) • ללא מנחה (2018) • ללא מנחה (2019) • ללא מנחה (2020) | |
2021-היום | רג'ינה הול, ונדה סייקס ואיימי שומר (2021) • ג'ימי קימל (2022) • ג'ימי קימל (2023) |
Text is available under the CC BY-SA 4.0 license; additional terms may apply.
Images, videos and audio are available under their respective licenses.