מרגרט אטווד
![]() | |
אטווד, 2022 | |
לידה |
18 בנובמבר 1939 (בת 84) אוטווה, אונטריו, קנדה ![]() |
---|---|
שם לידה | Margaret Eleanor Atwood |
מדינה |
![]() |
מקום לימודים |
אוניברסיטת הרווארד, אוניברסיטת הרווארד, מכללת רדקליף, תיכון ליסייד, אוניברסיטת ויקטוריה ![]() |
שפות היצירה |
צרפתית, אנגלית קנדית, אנגלית, צרפתית קנדית ![]() |
סוגה |
היסטוריה בדיונית, שירה, מדע בדיוני פמיניסטי, טרגדיה, דיסטופיה, מסה, מדע בדיוני, ספרות אוטופית ודיסטופית, ספרות ספקולטיבית, רומן ![]() |
יצירות בולטות |
מעשה השפחה, שנת המבול, מזרן האבן, זרע־רע, Bodily Harm, והלב הולך אחרון, Life Before Man, נערות רוקדות, אל פני המים, עין החתול, האישה האכילה, לטענת גרייס, בז וניאלה, המתנקש העיוור, העדויות ![]() |
תקופת הפעילות |
מ-1961 ![]() |
הושפעה מ |
ג'ורג' אליוט, ג'ק לונדון, מרגרט לורנס, צ'ארלס דיקנס, לב טולסטוי, ויליאם שייקספיר, פיודור דוסטויבסקי, וירג'יניה וולף, ג'יין אוסטן, ג'ורג' אורוול, ג'ונתן סוויפט, אליס מונרו, דוריס לסינג, נורת'רופ פריי, אלדוס האקסלי ![]() |
בן או בת זוג |
גראהם גיבסון ![]() |
פרסים והוקרה |
|
margaretatwood | |
חתימה |
![]() ![]() |
![]() ![]() |
מרגרט אלינור אטווד (באנגלית: Margaret Eleanor Atwood; נולדה ב-18 בנובמבר 1939) היא סופרת, משוררת ומבקרת ספרות קנדית. אטווד זכתה בפרס מאן בוקר (פעמיים)[1] ושלושה ספרים נוספים שלה נבחרו לרשימה הקצרה. זכתה בפרס ארתור סי. קלארק, הייתה מועמדת לפרס המושל הכללי בקנדה שבע פעמים, וזכתה בו פעמיים. זכתה בפרס דן דוד בחקר ההווה בתחום "ספרות – סיפורה של המאה ה-20" לשנת 2010.[2] היא ידועה בעיקר בשל עבודתה הספרותית, אך גם שירתה מוערכת ביותר. מקור ההשראה לרבים משיריה הוא מיתוסים ומעשיות, שעניינו אותה בצעירותה. אטווד גם פרסמה סיפורים קצרים במגזין "פלייבוי".
היא פמיניסטית ופעילת סביבתנות אקטיביסטית.
אטווד מרבה לעסוק ולהתבטא גם בעניינים חברתיים, פוליטיים ומדיניים - ואף כתבה, בין היתר, מספר מאמרים ביקורתיים באתר "הארץ" על הסכסוך הישראלי-פלסטיני.
ביוגרפיה
[עריכת קוד מקור | עריכה]מרגרט אטווד נולדה באוטווה שבאונטריו, קנדה. היא השנייה בין שלושת ילדיהם של קארל אדמונד אטווד, אנטומולוג, ומרגרט דורותי קיליאם, דיאטנית ותזונאית. בשל מחקרו המתמשך של אביה באנטמולוגיה, שהתה אטווד חלק ניכר מילדותה במקומות נידחים בצפון קוויבק ונדדה בין אוטווה, סולט סנט מארי שבאונטריו וטורונטו. היא לא למדה באופן סדיר בבית הספר עד להיותה בת 11. טענה שכבר בצעירותה הוגדרה כ"תולעת ספרים" בסוגות של ספרות יפה, ספרי המסתורין שיצאו בהוצאת הכיס "דל", "מעשיות האחים גרים", סיפורי חיות קנדיים, וספרי קומיקס.
היא למדה בבית הספר התיכון ליסייד שבליסייד טורונטו, והיא בוגרת שנת 1957.
אטווד החלה לכתוב בגיל 6 ונוכחה לדעת שהיא רוצה להיות סופרת בגיל 16. ב-1957, היא החלה ללמוד באוניברסיטת ויקטוריה שבאוניברסיטת טורונטו. עם מוריה נמנים ג'י מקפירסון ונורטרופ פריי. היא סיימה את לימודיה לתואר הראשון ב-1961, חוג ראשי באנגלית וחוגי משנה בפילוסופיה ובצרפתית.
בסתיו 1961, לאחר שזכתה במדליית פראט לספר שירה שיצא בהוצאה עצמית, Double Persephone, החלה ללמוד לתואר השני בקולג' רדקליף שבאוניברסיטת הרווארד בעזרת מלגת וודרו וילסון. היא קיבלה תואר שני מרדקליף ב-1962 והמשיכה ללמוד באוניברסיטת הרווארד במשך שנתיים נוספות, אולם מעולם לא סיימה כי לא השלימה את עבודת הדוקטורט שלה, בנושא "הרומן המטפיסי האנגלי". היא לימדה באוניברסיטת בריטיש קולומביה (1965), באוניברסיטת סר ג'ורג' ויליאם שבמונטריאול (1967 - 1968), באוניברסיטת אלברטה (1969 - 1979), באוניברסיטת יורק בטורונטו (1971 - 1972), ובאוניברסיטת ניו יורק, שם כיהנה כפרופסור ומופקדת הקתדרה על שם ברג לאנגלית.
אטווד נישאה לג'ים פולק ב-1968, ממנו התגרשה ב-1973. מעט אחרי שעברה לאליסטון שבאונטריו, בצפון טורונטו, החלה לנהל מערכת יחסים עם גרהם גיבסון. ב-1976 נולדה בתם (לגיבסון היו שני בנים מנישואים קודמים). אטווד שבה לטורונטו ב-1980. היא חילקה את זמנה בין טורונטו לאי פלי, שבאונטריו. ב-1981 נבחרה לחברה במסדר קנדה, ב-1988 נבחרה לחברת האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים, וב-2019 הוכללה כחברה במסדר עמיתי הכבוד. בשנים 1991, 1993 ו-1995 היא זכתה בפרס טריליום לספרות (בשנת 1993 ביחד עם ג'יין ארקהרט.
אטווד וגיבסון חברים במפלגת הירוקים של קנדה ותומכים בולטים של מנהיגת מפלגת הירוקים, אליזבט מאי. לאטווד יש דעות מוצקות בנוגע לסוגיות סביבתיות,[3] והיא הפכה את ביתה למנצל אנרגיה באופן יעיל יותר - במקום מיזוג אוויר היא התקינה סוככים ואשנבים פתוחים בביתה. היא ובעלה משתמשים במכונית בעלת הנעה היברידית כאשר הם נוהגים בתוך העיר. אטווד היא גם פמיניסטית פעילה.
בשנת 2014 היא כתבה לברית לאופרה על חייה של פאולין ג'ונסון.
באוגוסט 2024 מדינת יוטה בארצות הברית הורתה לבתי ספר להוציא את ספרה של של מרגרט אטווד "בז וניאלה" מכיתות בבתי ספר ומספריות במדינה. זאת בעקבות חוק שנחקק ביוטה, שעל פיו התוכן בספר זה נחשב לפורנוגרפי או מגונה.[4][5]
אטווד ופמיניזם
[עריכת קוד מקור | עריכה]נושאי מגדר ויחסי כוח הם מרכזיים בספריה של אטווד, כמו "לטענת גרייס", "מעשה השפחה", "האישה האכילה", "עין החתול", ועוד. למרות זאת, אטווד נמנעת מלתייג את עבודותיה כפמיניסטיות. ועדיין, בהקשרים פמיניסטים, בין עם מחלקות ללימודי מגדר או ספרות, ארגונים ופרסומים פמיניסטים, ובשיח הפמיניסטי הרווח, עבודתה אכן נחשבת למובילה בתחום.[6] אטווד הסבירה את הטענה שלה בכך שהיא מאמינה שספרות היא פמיניסטית רק אם כוונת הסופרת היא שהיא תהיה כזו, ולא שהיא מתנערת מהתיוג כפמיניסטית.[7] בראיון ב-2013 לקראת צאת ספרה MaddAddam (השלישי בטרילוגיה הפוסט-אפוקליפטית הכוללת את "בז וניאלה" ו"שנת המבול") היא תיארה את העמדה שלה שפמיניזם משתייך לתחום זכויות האדם, כי "אני חושבת, באופן רדיקלי, שנשים הן בנות אדם ולכן מכילות גם את כל הגיוון שיש לבני האדם".[8]
ספריה שתורגמו לעברית
[עריכת קוד מקור | עריכה]פרוזה
- לפני הכל (1983), מאנגלית: שלומית אביאסף-מוסנזון, ירושלים: שוקן
- מעשה השפחה (1986), מאנגלית: ג. אריוך, תל אביב: כרם; סיפורה של שפחה (2012), תרגום חדש, מאנגלית: סמדר מילוא, הוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר
- עין החתול (1996), מאנגלית: שלומית אביאסף, חולון: כנרת; תרגום חדש: יעל אכמון (2011), הוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר
- הכלה השודדת (1997), מאנגלית: יואב הלוי, חולון: כנרת
- הלנה מטרויה רוקדת על הדלפק (1998), מאנגלית: איתן מילר, ירושלים: כרמל
- לטענת גרייס (1998), מאנגלית: יונתן פרידמן, חולון: כנרת
- האישה האכילה (1998), מאנגלית: שלומית הנדלסמן, חולון: כנרת
- אל פני המים (1999), מאנגלית: תמר שטייניץ, חולון: כנרת
- פנלופאה: המיתוס של פנלופה ואודיסאוס (2005), מאנגלית: שרון פרמינגר, תל אביב: פן
- בז וניאלה (2006), מאנגלית: עמנואל לוטם, אור יהודה: כנרת
- המתנקש העיוור (2008) מאנגלית: סמדר מילוא, הוצאת כנרת
- אי-סדר מוסרי (2009), מאנגלית: שאול לוין, הוצאת כנרת
- האוהל (2010), מאנגלית: יעל סלע-שפירו, הוצאת כנרת
- חוב: צלו האפל של העושר (2011), מאנגלית: ברוריה בן-ברוך, הוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר
- שנת המבול (2012), מאנגלית: יעל אכמון, הוצאת כנרת זמורה-ביתן
- אדם האחרון (2015), מהווה סיום לטרילוגיה המשלבת את בז וניאלה ושנת המבול, מאנגלית: יעל אכמון, מחברות לספרות
- מזרן האבן (2016),אסופה של תשעה סיפרים קצרים[9]. מאנגלית: יעל אכמון, הוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר
- והלב הולך אחרון (2019), מאנגלית: יעל אכמון, הוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר
- זרע־רע (2019), מאנגלית: מיכל אלפון, הוצאת חרגול
- העדויות (2020), הוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר
- שאלות בוערות (2023), הוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר
ספרי שירה
- אלה ידי, זה העולם (2018), עורכת: טל ניצן; מאנגלית: הילה אהרון בריק, הוצאת לוקוס
ספרי ילדים
- למעלה למעלה בעץ (2008), מאנגלית: לאה נאור, אור יהודה: כנרת, זמורה-ביתן, דביר
ספרים בהשתתפותה
- מופע הצללים (2013), אסופת סיפורים קצרים בהשראת ריי ברדבורי, מאנגלית: עמנואל לוטם, הוצאת גרף ואוקיינוס
עבודתה
[עריכת קוד מקור | עריכה]רומנים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- The Edible Woman (1969)
- Surfacing (1972)
- Lady Oracle (1976)
- Life Before Man (1979) - מועמד לפרס המושל הכללי לשנת 1979
- Bodily Harm (1981)
- The Handmaid's Tale (1985) - זוכה פרס ארתור סי. קלארק לשנת 1987 ופרס המושל הכללי לשנת 1985.
- Cat's Eye (1988) - מועמד לפרס המושל הכללי לשנת 1988
- The Robber Bride (1993) - מועמד לפרס המושל הכללי לשנת 1994
- Alias Grace (1996) - זוכה פרס גילר לשנת 1996 ומועמד לפרס המושל הכללי לשנת 1996
- The Blind Assassin (2000) - זוכה פרס בוקר לשנת 2000 ומועמד לפרס המושל הכללי לשנת 2000 ופרס דבלין לספרות בשנת 2002 (לצד ספר של הלן דוויט)
- Oryx and Crake (2003) - מועמד לפרס המושל הכללי לשנת 2003
- The Penelopiad (2005) - מועמד לפרס IMPAC לשנת 2007
- The year of the flood (2009)
- MaddAddam (2013)
- The Heart Goes Last (2015)
אוספי שירה
[עריכת קוד מקור | עריכה]- Double Persephone (1961)
- The Circle Game (1964) - זוכה פרס המושל הכללי לשנת 1966
- Expeditions (1965)
- Speeches for Doctor Frankenstein (1966)
- The Animals in That Country (1968)
- The Journals of Susanna Moodie (1970)
- Procedures for Underground (1970)
- Power Politics (1971)
- You Are Happy (1974)
- Selected Poems (1976)
- Two-Headed Poems (1978)
- True Stories (1981)
- Love songs of a Terminator (1983)
- Interlunar (1984)
- Morning in the Burned House (1996)
- "The Moment" from Morning in Burned House, online at CBC Words at Large
- Eating Fire: Selected Poems, 1965-1995 (1998)
- The Door (2007)
אוספי סיפורים קצרים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- Dancing Girls (1977) - זוכה פרס סנט לורנס לספרות בדויה ופרס המפיצים הקנדי לסיפור קצר
- Murder in the Dark (1983)
- Bluebeard's Egg (1983)
- Through the One-Way Mirror (1986)
- Wilderness Tips (1991) - מועמד לפרס המושל הכללי לשנת 1991
- Good Bones (1992)
- Good Bones and Simple Murders (1994)
- The Tent (2006)
- Moral Disorder (2006)
- Stone Mattress: Nine Tales (2014)
סיפורים קצרים אחרים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- Death by Landscape
- Rape Fantasies (1977)
- Unearthing Suite (1983)
- When it Happens (1983)
- Freeforall (1986)
- Homelanding (1989)
- Daphne and Laura and So Forth (1995)
- Half-Hanged Mary (1995)
- The Labrador Fiasco (1996)
- Shopping (1998)
- Bread
- Happy Endings
ספרי ילדים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- Up in the Tree (1978)
- Anna's Pet (1980) - ביחד עם ג'ויס בארקהאוס
- For the Birds (1990) - עם שלי טאנאקה
- Princess Prunella and the Purple Peanut (1995)
- Rude Ramsay and the Roaring Radishes (2003)
- Bashful Bob and Doleful Dorinda (2006)
ספרי עיון
[עריכת קוד מקור | עריכה]- Survival: A Thematic Guide to Canadian Literature (1972)
- Days of the Rebels 1815-1840 (1977)
- Second Words: Selected Critical Prose (1982)
- Strange Things: The Malevolent North in Canadian Literature (1995)
- Negotiating with the Dead: A Writer on Writing (2002)
- Moving Targets: Writing with Intent, 1982-2004 (2004)
Writing with Intent: Essays, Reviews, Personal Prose--1983-2005 (2005)
ציורים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- Kanadian Kultchur Komix featuring "Survivalwoman" in This Magazine under the pseudonym, Bart Gerrard 1975-1980
- אחרים מופיעים באתר שלה
אנתולוגיות בעריכתה
[עריכת קוד מקור | עריכה]- The New Oxford Book of Canadian Verse (1982)
- The Canlit Foodbook: From Pen to palate - A Collection of Tasty Literary Fare (1987)
- The Oxford Book of Canadian Short Stories in English (1988)
- The Best American Short Stories 1989 (1989) (ביחד עם שאנון ראבנלי)
- The New Oxford Book of Canadian Short Stories in English (1995)
ראו גם
[עריכת קוד מקור | עריכה]- "סיפורה של שפחה" - סדרת טלוויזיה אמריקאית המבוססת על הספר "מעשה השפחה" פרי עטה של אטווד
לקריאה נוספת
[עריכת קוד מקור | עריכה]- Carrington de Papp, I. Margaret Atwood and Her Works. Toronto: EWC, 1985.
- Cooke, N. Margaret Atwood: A Biography. Toronto: ECW, 1998.
- Hengen, Shannon and Ashley Thomson. Margaret Atwood: A Reference Guide, 1988-2005. Lanham, MD: Scarecrow Press, 2007.
- Howells, Coral Ann. Margaret Atwood. New York: St. Martin’s, 1996.
- Howells, Coral Ann. The Cambridge Companion to Margaret Atwood. Cambridge: Cambridge University Press, 2006. ISBN 0-521-54851-9
- Rigney, B. Margaret Atwood. Totowa, NJ: Barnes & Noble, 1987.
- Rosenburg H. J. Margaret Atwood. Boston: Twayne, 1984.
- Sullivan, Rosemary. The Red Shoes: Margaret Atwood Starting Out. Toronto: HarperFlamingoCanada, 1998. ISBN 0-00-255423-2
קישורים חיצוניים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- מרגרט אטווד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
מרגרט אלינור אטווד (1939-), דף שער בספרייה הלאומית
אתר האינטרנט הרשמי של מרגרט אטווד (באנגלית)
מרגרט אטווד, ברשת החברתית פייסבוק
מרגרט אטווד, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
מרגרט אטווד, ברשת החברתית אינסטגרם
מרגרט אטווד, ברשת החברתית Goodreads
- מידע על מרגרט אטווד בקטלוג הספרייה הלאומית
בעברית
[עריכת קוד מקור | עריכה]יצירות ומאמרים
[עריכת קוד מקור | עריכה]מרגרט אטווד, הסופרת מרגרט אטווד מספידה את זוכת פרס נובל דוריס לסינג, באתר הארץ, 29 בנובמבר 2013
- מרגרט אטווד, האוהל: פותחים ספר, באתר הארץ, 31 במרץ 2010
- מרגרט אטווד, כל כך הרבה שקט בין המילים, שיר, תרגום: הילה אהרון בריק, באתר ynet, 18 בנובמבר 2009
- מרגרט אטווד, איך להפיח קסמים באותיות, שיר, תרגום: הילה אהרון בריק, באתר ynet, 9 בדצמבר 2009
- מרגרט אטווד, לעוף בתוך הגוף שלך, שיר, תרגום: הילה אהרון בריק, באתר ynet, 17 בדצמבר 2009
- מרגרט אטווד, מארי חצי תלויה, שיר, תרגום: אסף בס באתר מדרשראם, 5 באוקטובר 2010
- לילך וולך, זכות הצעקה, באתר ynet, 2 בספטמבר 2008
- פאר פרידמן, המתנקש העיוור כעוגת שכבות מוצלחת, באתר nrg, 29 באוגוסט 2008
- אילת שמיר, הרחק מגן עדן, באתר הארץ, 27 באוגוסט 2008
- יערה שחורי, אין כבוד, באתר nrg, 8 ביוני 2004
- יעל לוטן, על הספר "בז וניאלה", באתר הארץ, 4 ביולי 2006
- נעמה הלל, מופע האימים של מרגרט אטווד - על "בז וניאלה", באתר nrg, 23 באפריל 2006
- אביבה משמרי על "בז וניאלה"
- רמי שלהבת על "בז וניאלה", בלי פאניקה
- סוכנויות הידיעות, מחזה של מרגרט אטווד לפי ספרה "פנלופאה", באתר הארץ, 24 ביולי 2007
- מרגרט אטווד, עולם חדש מופלא: דיסטופיה רלוונטית מאי פעם - על הספר 'עולם חדש מופלא' של אלדוס הקסלי, באתר nrg
- מרגרט אטווד, איש מעולם לא רצה בי, באתר הארץ, 9 במאי 2008
- מרגרט אטווד, הפרק הראשון מתוך "המתנקש העיוור", באתר nrg
- הספרים של מרגרט אטווד, באתר "סימניה"
- תמרה שרייבר, יש לה אחות, באתר גלובס, 8 בדצמבר 2008
- נאוה סמל, שבוע הספר, ספרים מומלצים: הפרוותון הדחוי, באתר הארץ, 9 ביוני 2009
- נאוה סמל, ניגון שעולה מן הסתיו, "אי-סדר מוסרי", באתר הארץ, 13 ביולי 2009
- פליסיה ר' לי, מרגרט אטווד: מגדת העתידות, באתר הארץ, 6 באוקטובר 2009
- אברהם בלבן, הספרים המומלצים לשבוע הספר, הפשטות היא הגאונות, באתר הארץ, 1 ביוני 2010
- עמיחי שלו, "שנת המבול": בחזרה לעתיד קודר, באתר ynet, 7 בינואר 2013
אמה ברוקס, הגרדיאן, ספרה החדש של מרגרט אטווד: אפוקליפסה ביוטכנולוגית, באתר הארץ, 18 בספטמבר 2013
- עמי פרידמן, נביאת זעם: הסופרת שחוזה לכם עתיד שחור, באתר ynet, 27 במאי 2017
- גיא פרל, קריאה בשיר "המשוררת חוזרת" מאת מרגרט אטווד, באתר "הַמּוּסָךְ - מוסף לספרות" של הספרייה הלאומית, 26 בדצמבר 2018
- עופרה עופר אורן, "זרע-רע": איך נוגעים בשקספיר, בבלוג "סופרת ספרים", 28 במאי 2019
- עופרה עופר אורן, "המתנקש העיוור": האם חזתה את הנגיף?, בבלוג "סופרת ספרים", 15 בנובמבר 2020
ראיונות
[עריכת קוד מקור | עריכה]- אריאנה מלמד, מה יהיה בסופנו?, באתר ynet, 21 באפריל 2006
- יערה שחורי, מאחורי היער, באתר ynet, 24 באוגוסט 2008
- מיה סלע, עכבר העיר אונליין, אשה מביטה סביבה, באתר הארץ, 15 באפריל 2010
- מרב יודילוביץ', "רוצים שאחשוב שישראלים הם מפלצות", באתר ynet, 14 במאי 2010
- דפנה לוי, לא היה לי ממי ללמוד שפמיניזם זה כזה עניין רציני, ריאיון עם מרגרט אטווד בשבועון לאשה (ובבלוג), יולי 2010
גילי איזיקוביץ, מרגרט אטווד מתרגשת מהסדרה על פי יצירת המופת שלה, "סיפורה של שפחה". ראיון, באתר הארץ, 4 במאי 2017
אלעד בר-נוי, המלכה האם, באתר "ידיעות אחרונות", 8 בינואר 2019
מאמרים על ישראל
[עריכת קוד מקור | עריכה]- מרגרט אטווד, "המצב", הצל הנצחי של ישראל, באתר הארץ, 2 ביוני 2010
- מרגרט אטווד, העתיד השביעי, באתר הארץ, 14 באוגוסט 2010
באנגלית
[עריכת קוד מקור | עריכה]ראיונות
[עריכת קוד מקור | עריכה]- וידאו: ראיון בטלוויזיה הקנדית, 1977
- ראיון מינואר 1997 ב-Salon.com
- ראיון מיוני 2006 ב-CanadianLiving.com
- דון סווין, ראיון משנת 1986 עם מרגרט אטווד, ב-Wired for Books
יצירות ומאמרים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- עמוד הבית של מרגרט אטווד
- הערך על מרגרט אטווד באנציקלופדיה הקנדית
- מרגרט אטווד ב-Internet Speculative Fiction Database
- מרגרט אטווד ב-סופרים בני זמננו, הקונסוליה הבריטית
- מרגרט אטווד ב-Internet Book List
- דיוקן דוברת בסוכנות לאבין
- עמוד הבית של אגודת מרגרט אטווד
- העמוד של אטווד בלומינאריום, עבודות מחקר לרומנים וסיפורים קצרים
- דיוקן בהגארדיאן
- האתר הרשמי של Unotchit Inc.
- שיריה של מרגרט אטווד ב-PoetryFoundation.org
- ניל גיימן, פרשנות ב-Unotchit
- ניל פולאק בפרשנות ב-Unotchit
- עמוד הבית של הסופר, בהגארדיאן, עם דיוקן וקישורים למאמרים נוספים
- Order of Canada Citation
- המצאת ה-LongPen של מרגרט אטווד, אטווד המציאה מתקן שמאפשר לה לחתום על ספרים מכל מקום על פני כדור הארץ
- קרן גריפין למצוינות בשירה, אטווד היא המייסדת של הקרן
- CBC Digital Archives - Margaret Atwood: Queen of CanLit
- Reading report: Margaret Atwood at Barnes & Noble from BookishLove.net (November 2006)
- The Long Pen Shortens the Distance, PW Daily – Publishers Weekly, 3 ביוני 2006
- Lesson plans for The Handmaid's Tale and Cat's Eye at Web English Teacher
- Audio Interview from BBC4
- Margaret Atwood discusses her book Moral Disorder, online at CBC Words at Large (audio)
- Acceptance speech for The Blue Metropolis International Literary Grand Prix 2007, online at CBC Words at Large (audio)
- Margaret Atwood with Bill Moyers on Faith and Reason, PBS
- Diane Rehm's Readers Review discuss The Handmaid's Tale, (audio)
הערות שוליים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- ^
איתמר זהר, הסופרות מרגרט אטווד וברנדין אווריסטו זכו בפרס בוקר, באתר הארץ, 15 באוקטובר 2019
- ^ זוכי פרס דן דוד לשנת 2010, אתר אוניברסיטת תל אביב
- ^ קאט טנקוק בריאיון עם מרגרט אטווד, ב-Canadian Living.com
- ^
ניו יורק טיימס, גם מרגרט אטווד מוחרמת: מדינת יוטה הורתה לבתי ספר להוציא מתחומם 13 ספרים, באתר הארץ, 7 באוגוסט 2024
- ^ Harris, Elizabeth A. (2024-08-06). "Utah Bans 13 Books From All Public Schools". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2024-08-07.
- ^ Margaret Atwood: Feminism and Fiction (review); Ruth Parkin-Gounelas, MFS Modern Fiction Studies, Vol. 54, 2008
- ^ Tolan, Fiona. Margaret Atwood: Feminism and Fiction. Netherlands: Rodopi B.V., 2007. Print.
- ^
Hermione Hoby, Margaret Atwood: interview, The Telegraph, 18 August 2013
- ^
אריאנה מלמד, מרגרט אטווד צוחקת גם על הזיקנה, באתר הארץ, 24 במרץ 2016
Text is available under the CC BY-SA 4.0 license; additional terms may apply.
Images, videos and audio are available under their respective licenses.