גוג'ראט
![]() סמל גוג'ראט | |
![]() | |
מדינה |
![]() |
---|---|
מושל | Bhupendrabhai Patel |
רשות מחוקקת |
האספה המחוקקת של גוג'ראט ![]() |
בירת המדינה | גנדינגאר |
שפה רשמית | גוג'ראטית והינדי |
תאריך ייסוד |
1 במאי 1960 ![]() |
שטח | 196,024 קמ"ר (דירוג: 7) |
אוכלוסייה | |
‑ במדינה | 60,383,628 (דירוג: 10, 2011) |
‑ צפיפות | 258 נפש לקמ"ר (דירוג: 15, 2001) |
קואורדינטות | 23°02′N 72°35′E / 23.03°N 72.58°E |
אזור זמן | UTC +5:30 |
www.gujaratindia.com | |
![]() ![]() |
גוג'ראט (ⓘⒾ) היא המדינה המערבית ביותר בהודו. גוג'ראט משתרעת על פני כ-196,204 קמ"ר, וגובלת עם המדינות מהאראשטרה, מדיה פרדש ורג'סטן אשר בהודו, וכן עם פקיסטן. קו החוף שלה נמתח לאורך כ-1,600 ק"מ. אוכלוסייתה של גוג'ראט היא יותר מ-60 מיליון נפש. במדינה נמצאים שרידי כמה מהערים החשובות של תרבות עמק האינדוס, בהן לות'אל ודהולאווירה (Dholavira).
היסטוריה
[עריכת קוד מקור | עריכה]גוג'ראט הייתה מקום מרכזי ביותר בתרבות עמק האינדוס. נמצאים אתרים ארכאולוגיים רבים וחשובים, בהם 50 ערים שונות מתקופת תרבות עמק ההינדוס והנמל הראשון בהודו. התקיים סחר רב בין גוג'ראט למצרים, בחריין ושומר דרך המפרץ הפרסי בשנים 1000 לפנה"ס- 750 לפנה"ס. לאורך אלף השנים שלאחר מכן התקיימו מספר ישויות מדיניות בודהיסטיות והינדואיות כגון האימפריה המאורית וממלכת גופטה.
בתחילת המאה ה-8 הוקם בית אומיה, שושלת הח'ליפים הראשונה באימפריה המוסלמית העולה. לאחר קרבות רבים, בית אומיה הגיע עד לגבול גוג'ראט, אך לא הצליח לכבוש את השטח שממזרח להינדוס כתוצאה מברית של כוחות הודים. למרות זאת, במהלך ימי הביניים התפתחה באזור קהילה מוסלמית. בשנים 1297–1300 הסולטאן של דלהי עלאא אל-דין אלח'לג'י זרע הרס רב בערי גוג'ראט ושילב את האזור בשטחי הסולטנות. בתקופה שלאחר מכן נוצרה ברית בין המנהיגים בגוג'ראט לבין מנהיגי האימפריה העות'מאנית, ובכך התחזק הקשר בין שני האזורים דרך הים האדום.
בתחילת המאה ה-14 ההרפתקן המגרבי אבן בטוטה עבר בסביבת גוג'ראט והילל את איכות הארכיטקטורה שבה.
הומאיון, קיסר האימפריה המוגולית כבש את האזור לזמן קצר בשנת 1536. גוג'ראט נשארה עצמאית עד שנת 1572, כאשר נכבשה שוב על ידי האימפריה המוגולית בהנהגת אכבר. בתקופה זו הפך נמל העיר סוראט (הנמל היחידי בהודו הפונה מערבה) לנמל המרכזי באזור, ובכך הכלכלה התחזקה מאוד. גוג'ראט הייתה גם אחת מ-12 המחוזות המקוריים בהודו שהוקמו על ידי אכבר. יורשו של אכבר, אורנגזב, נולד בגוג'ראט, ובזמן שלטונו הרחיב רבות את גבולות האימפריה.
בתקופת עידן התגליות התפתח מאוד הסחר בין הודו לבין אירופה (במיוחד פורטוגל וספרד). זאת בזכות גילוי נתיבי סחר חודשי בין אירופה ל"הודו המזרחית". התפתחות הסחר גרמה לעושר רב בגוג'ראט ולמוניטין בינלאומי- במיוחד בתחומי הבנקאות, ההלוואה בריבית וחלפנות כספים. זאת יחד עם צמיחה תרבותית ודתית. במהלך המאה ה-17 מעצמות אירופאיות רבות הקימו בסיסי סחר באזור. פורטוגל הייתה הכוח האירופאי הראשון שהגיע לגוג'אראט. פורטוגל הצליחה לספח לשליטתה כמה אזורים, שעברו לשלטון הודו רק בשנת 1961.
חברת הודו המזרחית הבריטית החלה לפעול בסוראט בשנת 1614. בשנת 1668 השלטון באזור עבר מפורטוגל לידי הממלכה המאוחדת, כחלק מנישואי צ'ארלס השני, מלך אנגליה לקתרינה, נסיכת פורטוגל, בתו של ז'ואאו הרביעי, מלך פורטוגל. גוג'ראט הייתה האזור הראשון בהודו שעבר לידיים בריטיות. מאוחר יותר הייתה גוג'ראט חלק מהאימפריה המראטהית. חברת הודו המזרחית הבריטית הצליחה להשתלט חזרה על חלקים מהאזור בשנים 1802–1803.
גוג'ראט הוקמה מחדש עם עצמאות הודו בשנת 1947, בירתה הייתה בתחילה (עד שנת 1970) אחמדאבאד. בפברואר 2002 התרחשו מהומות אלימות בין ההינדים למוסלמים במדינה.
טופוגרפיה, גאוגרפיה ואקלים
[עריכת קוד מקור | עריכה]גוג'ראט גובלת בפקיסטן בצפון מערב, במדינת ראג'סטאן בצפון, בים הערבי בדרום מזרח ובמאדהיה פרדש במזרח. גוג'ראט היא המדינה בעלת קו החוף הארוך ביותר בהודו. כשליש משטחה מהווה חצי האי קתיאוואר.
בגוג'ראט שני מפרצים: מפרץ קומבי ומפרץ קטש. האזור הוא מישורי.
כלכלה
[עריכת קוד מקור | עריכה]הגידולים והמשאבים העיקריים הם: בוטנים, דוחן, מלח בישול (בקרבת המפרצים), כותנה, יוטה וקנה סוכר. אזור זה הוא אזור דיג חסילונים.
תחבורה
[עריכת קוד מקור | עריכה]דמוגרפיה ותרבות
[עריכת קוד מקור | עריכה]בשנים האחרונות מתרבים מעשי האלימות והשנאה בין שני הצדדים. כמו כן, בגוג'אראט, בעיקר בעיר אחמדאבד, ישנה קהילה יהודית מעדת בני ישראל המונה כמה עשרות משפחות.
באחמדאבאד 6 מיליון איש. ערים גדולות נוספות הן: רג'קוט, בהבנגר, מהובה, דיאו, ורבל, מנגרול, פורבנדר, דורקה וג'מנגר.
הגוג'אראטית, היא בין השפות המדוברות בהודו. דוברים אותה 59 מיליון נפש, מה שהופך אותה לשפה ה-26 המדוברת בעולם. בנוסף על שפה זו, מדוברות במדינה גם אנגלית, סינדית, פנג'אבי, טמילית, קאנדה, טלוגו, בנגלית, אורייה, מלאיאלאם ומראטהית.
דת
[עריכת קוד מקור | עריכה]נכון למפקד האוכלוסין שנערך בשנת 2011:
- הינדואיזם - 88.57%
- אסלאם - 9.67%
- ג'ייניזם - 0.96%
- נצרות - 0.52%
- סיקיזם - 0.1%
- בודהיזם - 0.05%
- אחר - 0.03%
- לא דתיים - 0.10%
פוליטיקה וממשל
[עריכת קוד מקור | עריכה]באספה המחוקקת של גוג'ראט ישנם כ-182 חברים הנבחרים אחת לחמש שנים ב-182 מחוזות בחירה. מי שמנהל את המדינה בפועל הוא השר הראשי, שמנהיג המפלגה הגדולה או קואליציית מפלגות בפרלמנט. עד שנות ה-90 של המאה ה-20 המפלגה הדומיננטית בשלטון הייתה מפלגת הקונגרס הלאומי ההודי. כיום מפלגת העם ההודית היא זו הדומיננטית, עם 156 מושבים.
מחוזות
[עריכת קוד מקור | עריכה]המדינה מחולקת ל-33 מחוזות.
קישורים חיצוניים
[עריכת קוד מקור | עריכה]אתר האינטרנט הרשמי של גוג'ראט (באנגלית ובגוג'ראטית)
- גוג'ראט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
המדינות והטריטוריות של הודו | ||
---|---|---|
מדינות | אוטר פרדש • אוטראקהאנד • אודישה • אנדרה פרדש • אסאם • ארונאצ'ל פרדש • ביהר • ג'הרקאנד • גואה • גוג'ראט • הימאצ'ל פרדש • הריאנה • טמיל נאדו • טלנגאנה • טריפורה • מאדהיה פרדש • מניפור • מגהלאיה • מהאראשטרה • מיזוראם • מערב בנגל • נאגאלנד • סיקים • פנג'אב • צ'האטיסגאר • קרנאטקה • קרלה • ראג'סטאן | ![]() |
טריטוריות איחוד | איי אנדמן וניקובר • ג'אמו וקשמיר • דאדרה ונאגר האוולי ודאמאן ודיו • טריטוריית הבירה הלאומית דלהי • לדאק • לקשאדוויפ • פודוצ'רי • צ'אנדיגאר | |
מדינות לשעבר | איחוד המדינות המזרחיות • איחוד מדינות פטיאלה ופנג'אב המזרחית • אג'מר • אנדרה • בומביי • בופאל • בילספור • ג'אמו וקשמיר (מדינה) • היידראבאד • וינדהיה פרדש • טרוונקור-קוצ'ין • קוץ' ביהאר • מאדהיה בהרט • מדראס • מייסור • סאורשטרה • פנג'אב המזרחית • קוץ' • קורג | |
טריטוריות איחוד לשעבר | ארונאצ'ל פרדש • גואה, דאמאן ודיו • דאדרה ונאגר האוולי • דאמאן ודיו • הימאצ'ל פרדש • טריפורה • מיזוראם • נאגאלנד |
Text is available under the CC BY-SA 4.0 license; additional terms may apply.
Images, videos and audio are available under their respective licenses.