ג'ון בראונינג
![]() | |
לידה |
23 בינואר 1855 אוגדן, טריטוריית יוטה, ארצות הברית ![]() |
---|---|
פטירה |
26 בנובמבר 1926 (בגיל 71) לייז', בלגיה ![]() |
מקום מגורים |
![]() |
מקום קבורה |
Ogden City Cemetery ![]() |
מקום לימודים |
Utah Tech University ![]() |
פרסים והוקרה |
היכל התהילה הלאומי לממציאים (2007) ![]() |
צאצאים |
Val A. Browning ![]() |
תרומות עיקריות | |
כדור 0.5 BMG, מקלע כבד M2 בראונינג, כדור 0.45 ACP, אקדח קולט M1911 | |
חתימה |
![]() ![]() |
![]() ![]() |
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/c5/JOHN_M._BROWNING.jpg/250px-JOHN_M._BROWNING.jpg)
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/6c/IDF-M2_pic001a.jpg/250px-IDF-M2_pic001a.jpg)
ג'ון מוזס בראונינג (באנגלית: John Moses Browning; 23 בינואר 1855[1] – 26 בנובמבר 1926) היה ממציא ומפתח כלי ירייה אמריקאי מפורסם, הנחשב לאחד ממפתחי הנשק האוטומטי וחצי-אוטומטי הטובים והחשובים בהיסטוריה. הוא המציא מגוון רב של כלי ירייה אזרחיים, סוגי תחמושת וכדורים, מנגנוני פעולה של כלי ירייה ונשק קל צבאי – רבים מהם נמצאים בשירות פעיל גם היום. על שמו רשומים 128 פטנטים.[2]
ביוגרפיה
[עריכת קוד מקור | עריכה]בראונינג נולד באוגדן, יוטה, ארצות הברית. הוא בנה את כלי הירייה הראשון שלו בגיל 13 בסדנה של אביו, ורשם פטנט ראשון ב-7 באוקטובר 1879, כשהיה בין 24.[3] הוא תכנן נשק קל בין השאר עבור חברות הנשק וינצ'סטר, FN Herstal וקולט.
בראונינג השפיע כמעט על כל תחומי הנשק החם. הוא המציא שיפורים משמעותיים למנגנון פעולה בודדת, לפעולת מנוף (lever-action, הרובה נטען באמצעות משיכת מנוף שנמצא ליד ההדק), פעולת-משאבה (pump-action, הרובה נטען באמצעות הזזה או שאיבה של התקן מתחת לקנה. מנגנון זה נפוץ כיום ברובי shotgun), רובים ורובי shotgun. תרומותיו המשמעותיות ביותר היו כנראה בתחום הנשק החם הנטען אוטומטית. הוא פיתח את האקדחים הנטענים-אוטומטית הראשונים שהיו אמינים וקומפקטים, על ידי פיתוח בריח טלסקופי, שנמצא כיום כמעט בכל אקדח חצי-אוטומטי מודרני. הוא פיתח את המקלע הראשון שהופעל על ידי גז שנפלט מהתרמיל, קולט-בראונינג מודל 1895 – מערכת שמפחיתה רתע והפכה לסטנדרט ברוב כלי הנשק החם הנטענים-אוטומטים, בעלי כוח אש גדול. בראונינג תרם גם לתחום התותחים האוטומטיים.
בין המצאותיו: אקדח קולט M1911 ששימש את צבא ארצות הברית עד 1985, אקדח FN HP (בראונינג היי-פאואר), מקלע כבד M2 בראונינג בקליבר 0.5 אינץ' שמשרת עד היום ברוב צבאות העולם[4], רובה בראונינג אוטומטי M1918, רובה ציד חצי-אוטומטי מהפכני בראונינג אוטו-5 ורובה וינצ'סטר מודל 1894. רוב כלי ירייה אלה נמצאים בשירות פעיל עד היום במדינות רבות בעולם, עם שינויים קטנים בלבד מהתכנונים המקוריים של בראונינג. הוא פיתח גם מספר כדורים: בהם 0.45 ACP, כדור לאקדחים ותת-מקלעים בקוטר 0.45 אינץ' (11 מילימטרים), ו-0.5 BMG (12.7x99 מ"מ נאט"ו) המשמש מקלעים כבדים ורובים נגד ציוד.
קישורים חיצוניים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- ג'ון בראונינג, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
- ג'ון בראונינג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
הערות שוליים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- ^ Pelley, Doug (2004–2007). "Pictures of Headstones: John M. Browning". נבדק ב-2007-01-23.
- ^ "By 1900, over 75% of the repeating sporting arms on the United States market, both lever and pump, were of John’s invention." Browning Firearms Collection brochure from The American Society of Mechanical Engineers
- ^ Encyclopædia Britannica online, "John Moses Browning".
- ^ כולל בצה"ל, שם הוא משרת בדגם M2-HQCB, בעל קנה מעובה להחלפה מהירה.
Text is available under the CC BY-SA 4.0 license; additional terms may apply.
Images, videos and audio are available under their respective licenses.