Volkskammer
Wikipediasta
Volkskammer Kansankamari | |
---|---|
![]() | |
Tyyppi | |
Tyyppi | yksikamarinen (vuoteen 1958 asti alahuone) |
Historia | |
Perustettu | 1949 |
Lakkautettu | 1990 |
Edustajia | 400 |
Kokouspaikka | |
![]() Volkskammerin istuntosali. |
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/bd/Bundesarchiv_Bild_183-1990-0111-046%2C_Berlin%2C_Demonstrant_vor_Volkskammer.jpg/250px-Bundesarchiv_Bild_183-1990-0111-046%2C_Berlin%2C_Demonstrant_vor_Volkskammer.jpg)
Volkskammer ("Kansankamari") oli Saksan demokraattisen tasavallan de jure -lainsäädäntöelin. Sen perustamisesta vuonna 1949 lähtien vuoden 1990 vapaisiin vaaleihin saakka kaikki parlamentin jäsenet valittiin Sosialistisen yhtenäisyyspuolueen hallitsemalta yhteislistalta nimeltään Kansallinen rintama.
Vaikka Itä-Saksan poliittinen järjestelmä näytti monipuoluejärjestelmältä, kaikki oppositiopuolueet olivat tosiasiallisesti SED:n ohjauksessa. Muita puolueita kuin SED:tä kutsuttiin nimellä blokkipuolueet. Parlamentissa oli paikkoja myös erilaisilla SED:n kanssa yhteistyötä tehneillä kansalaisjärjestöillä, kuten nuorisoliitto Freie Deutsche Jugendilla.
Paperilla Volkskammerilla oli valtaa, koska se nimitti maan hallituksen. Käytännössä parlamentti toimi kuitenkin pelkästään SED-puolueen päätösten laillistajana. Ainoa kerta, kun parlamentti ennen vuoden 1989 tapahtumia osoitti vastustusta SED:n päätöksille, oli 9. maaliskuuta 1972, kun 14 CDU:n 52 kansanedustajasta vastusti aborttilain uudistamista. Kansankamarin hyväksymässä uudessa aborttilaissa raskaudenkeskeytys sallittiin 12. raskausviikkoon asti ilman erityistä syytä. Lakia vastaan äänestäneen kristillisdemokraatit torjuivat sen kristilliseen uskoonsa vedoten. Ei-äänillä (ja muutamalla tyhjällä äänellä) ei ollut merkitystä lain läpimenon kannalta, mutta äänestys antoi maailmalle (virheellisen) kuvan aidosti moniäänisestä ja keskustelevasta parlamentista.
Parlamentin koostumus vuosina 1981–1986 oli seuraavanlainen:
Puolue/ryhmittymä | Lyhenne | Jäsenet |
---|---|---|
Sosialistinen yhtenäisyyspuolue | SED | 127 |
Saksan vapaa ammattiyhdistysliitto | FDGB | 68 |
Kristillisdemokraattinen puolue | CDU | 52 |
Saksan liberaalidemokraattinen puolue | LPDP | 52 |
Saksan demokraattinen talonpoikaispuolue | DBD | 52 |
Saksan kansallisdemokraattinen puolue | NDPD | 52 |
Saksan vapaa nuoriso | FDJ | 50 |
Saksan demokraattinen naisliitto | DFD | 35 |
DDR:n kulttuuriliitto | KB | 22 |
Vuonna 1976 Volkskammer muutti sitä varten rakennettuihin tiloihin Marx-Engels-Platzilla (nykyään alkuperäisellä nimellään Schloßplatz), Tasavallan palatsiin.
Volkskammerin puhemiehet
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/d7/Bundesarchiv_Bild_183-F0711-0037-001%2C_Johannes_Dieckmann.jpg/250px-Bundesarchiv_Bild_183-F0711-0037-001%2C_Johannes_Dieckmann.jpg)
Volkskammerin puhemies oli myös maan valtionpäämies.
Johannes Dieckmann | LDPD | 1949–1969 |
Gerald Götting | CDU | 1969–1976 |
Horst Sindermann | SED | 1976–1989 |
Günther Maleuda | DBD | 1989–1990 |
Sabine Bergmann-Pohl | CDU | 1990 |
Text is available under the CC BY-SA 4.0 license; additional terms may apply.
Images, videos and audio are available under their respective licenses.