Tawakkul Karman
Wikipediasta
Tawakkul Karman | |
---|---|
توكل كرمان | |
![]() Karman vuonna 2019. |
|
Henkilötiedot | |
Syntynyt | 7. helmikuuta 1979 Taiz, Jemen |
Kansalaisuus |
![]() ![]() |
Ammatti | ihmisoikeusaktivisti |
Vanhemmat |
Abdul Salam Khaled Karman (isä) Anisah Hussein Abdullah Al Aswadi (äiti) |
Puoliso | Mohammed al-Nahmi |
Muut tiedot | |
Tunnustukset |
![]() |
Aiheesta muualla | |
Kotisivu | |
Tawakkul Karman (arab. توكل كرمان, Tawakul Karmān, myös Tawakel Karman) (s. 7. helmikuuta 1979 Taiz, Jemen) on jemeniläinen toimittaja, poliitikko ja ihmisoikeusaktivisti. Hän perusti vuonna 2005 Naistoimittajat ilman kahleita -järjestön, joka pyrkii edesauttamaan sanan- ja mielipiteenvapautta. Karman sai Nobelin rauhanpalkinnon yhdessä Liberian presidentin Ellen Johnson Sirleafin ja liberialaisen rauhanaktivisti Leymah Gboween kanssa vuonna 2011.[1][2] Hän oli ensimmäinen palkinnon saanut jemeniläinen ja toinen musliminainen.
Karman johti vuodesta 2007 vuoteen 2010 rauhanomaisia mielenosoituksia joka viikko hallituksen rakennuksen edessä Sanaassa. Niissä vaadittiin ihmisoikeuksia. Hän on yksi kolmestatoista naisjäsenestä oppositiopuolueen shura-neuvostossa.[3]
Palkinnon saadessaan Karman oli 32-vuotias kolmen lapsen äiti.[4] Hän sai Turkin kansalaisuuden vuonna 2012 turkkilaistaustansa takia. Hänen esivanhempansa ovat kotoisin alun perin Karamanista Anatoliasta.[5][6][7][8]
Naistoimittajat ilman kahleita
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Karman perusti seitsemän muun naistoimittajan kanssa Naistoimittajat ilman kahleita -järjestön maaliskuussa 2005 tavoitteenaan edistää ihmisoikeuksia, "erityisesti sanan- ja mielipiteenvapautta ja demokraattisia oikeuksia."[9] Alkujaan järjestön nimi oli Naistoimittajat ilman rajoja, mutta nimi muutettiin, jotta järjestö saisi toimintaluvan.[10]
Karman joutui omien sanojensa mukaan Jemenin viranomaisten häirinnän kohteeksi kirjeitse ja puhelimitse kieltäydyttyään hyväksymästä tiedotusministeriön kielteistä päätöstä perustaa järjestölle omaa radioasemaa ja sanomalehteä. Hän vaati vapautta vuonna 2006 perustamalleen uutiskanavalle, jonka kautta levitettiin politiikka-aiheisia uutisia tekstiviestitse. Hallitus valvoi sitä tarkasti ja lopulta sulki sen vuonna 2007.[11][12]
Samana vuonna järjestö julkaisi raportin, johon oli kirjattu kaikki virkavallan tekemät rikkomukset lehdistönvapautta koskien vuodesta 2005 alkaen.[12] Vuonna 2009 Karman kritisoi viestintäministeriötä oikeudenkäynneistä, joita se piti toimittajia vastaan.[13] Vuosien 2007 ja 2010 välillä Karman johti säännöllisesti mielenosoituksia hallituksen rakennuksen edessä Sanaassa.[14][15]
Karmanilla oli kytköksiä Al-Thawrah-sanomalehteen järjestön perustamisen aikaan.[9] Hän kuuluu myös Jemenin toimittajien ammattiliittoon.[16]
Lähteet
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- ↑ Lahtinen, Sole: Nobelin rauhanpalkinto kolmelle naiselle Helsingin Sanomat. 7.10.2011. Viitattu 7.10.2011.
- ↑ Nobelin rauhanpalkinto jaettiin Oslossa Yle Uutiset. 10.12.2011. Viitattu 7.2.2020.
- ↑ Al-Sakkaf, Nadia: Renowned activist and press freedom advocate Tawakul Karman to the Yemen Times: “A day will come when all human rights violators pay for what they did to Yemen. Women Journalists Without Chains – WJWC. 29.7.2010. Arkistoitu 17.10.2012. Viitattu 7.2.2020. (englanniksi)
- ↑ Lahtinen, Sole: Tawakkul Karman, Jemenin "vallankumouksen äiti" Helsingin Sanomat. 7.10.2011. Viitattu 7.2.2020.
- ↑ Turkish fm receives winner of Nobel peace prize Anadolu Agency. 11.10.2012. Arkistoitu 1.2.2016. Viitattu 11.10.2012. (englanniksi)
- ↑ Barış Nobeli sahibi Yemenli, TC vatandaşı oldu Posta. 11.10.2012. Viitattu 11.10.2012. (turkiksi)
- ↑ Turkey hopes to grant citizenship to Karman Hurriyet Daily News. 19.3.2012. Viitattu 11.10.2012. (englanniksi)
- ↑ Turkish ID more important than Nobel, Karman says Hurriyet Daily News. 12.10.2012. Viitattu 16.10.2012. (englanniksi)
- ↑ a b Al-Kibsi, Mohammed: Female Journalists without Borders Yemen Today Magazine. 10.2.2013. Arkistoitu 10.2.2013. Viitattu 7.2.2019. (englanniksi)
- ↑ The Jawa Report: Yemeni Activist wins Nobel Prize mypetjawa.mu.nu. Arkistoitu 12.10.2017. Viitattu 7.2.2019. (englanniksi)
- ↑ Dexter Filkins: After the Uprising newyorker.com. 4.4.2011. Viitattu 7.2.2019. (englanniksi)
- ↑ a b Al-Alaya’a, Zaid: Blacklist names worst violators of press freedom Yemen Today Magazine. 10.3.2013. Arkistoitu 10.2.2013. Viitattu 7.2.2019. (englanniksi)
- ↑ Al-Sakkaf, Nadia: Renowned activist and press freedom advocate Tawakul Karman to the Yemen Times: “A day will come when all human rights violators pay for what they did to Yemen.” Yemen Times. 1.1.2012. Arkistoitu . Viitattu 7.2.2019. (englanniksi)
- ↑ WebCite query result www.webcitation.org. Arkistoitu 30.1.2011. Viitattu 7.2.2019. (englanniksi)
- ↑ Three women share Nobel Peace Prize www.aljazeera.com. 7.10.2011. Viitattu 7.2.2019. (englanniksi)
- ↑ IFJ Welcomes Nobel Peace Prize Award to Yemeni Journalist International Federation of Journalists. 4.11.2011. Arkistoitu 4.11.2011. Viitattu 7.2.2019. (englanniksi)
|
Text is available under the CC BY-SA 4.0 license; additional terms may apply.
Images, videos and audio are available under their respective licenses.