Maurice Ravel
Wikipediasta
Maurice Ravel | |
---|---|
![]() Ravel vuonna 1925 |
|
Henkilötiedot | |
Koko nimi | Joseph Maurice Ravel |
Syntynyt | 7. maaliskuuta 1875 Ciboure |
Kuollut | 28. joulukuuta 1937 (62 vuotta) Pariisi |
Muusikko | |
Tyylilajit | ooppera, länsimainen taidemusiikki ja impressionism in music (käännä suomeksi) |
Soittimet | piano |
![]() Nimikirjoitus |
|
[ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]
|
Joseph Maurice Ravel (7. maaliskuuta 1875 Ciboure – 28. joulukuuta 1937 Pariisi) oli ranskalainen säveltäjä ja pianisti.[1] Ravelin sävellystuotanto syntyi impressionismin ja neoklassismin tyylikausina.
Elämä
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/07/Ravel_au_piano.jpg/250px-Ravel_au_piano.jpg)
Ravel syntyi Cibouressa, Ranskan baskialueella. Säveltäjän äiti Marie Delouart oli baski ja isä Joseph Ravel sveitsiläinen keksijä ja teollisuusmies. Perhe muutti Pariisiin, jossa Ravel aloitti pianonsoiton seitsemänvuotiaana. Muutamia vuosia myöhemmin hän teki ensimmäiset sävellyksensä. Musiikin opinnot jatkuivat sittemmin Pariisin konservatoriossa. Ravelin opettajana konservatoriossa oli säveltäjä Gabriel Fauré.
Ravel tavoitteli kolmena vuotena vuosina Prix de Rome -stipendiä.[1] Konservatiivisen tuomariston mukaan Ravelin toimittamat työt olivat liian ”edistyneitä” ja tämä aiheutti eräänlaisen skandaalin.[1] Protesteja julkaistiin ja muun muassa Romain Rolland tuki Ravelia.[1] Lopputuloksena konservatorion johtajan Théodore Duboisin piti siirtyä syrjään ja hänen tilalleen tuli säveltäjä Gabriel Fauré.[1]
Ravel on säveltänyt muun muassa Daphnis et Chloé -teoksen ranskalaisen kirjailijan Coletten kanssa.[1] Muita Ravelin töitä on satiirinen vuonna 1911 ensiesityksen saanut L’Heure espagnole.[1] Ravel ei koskaan mennyt naimiisiin ja eli puoli-erakkona Montfort-L’Amauryssa lähellä Pariisia.[1] Hän palveli ensimmäisessä maailmansodassa kuorma-auton kuljettajana lyhyen aikaa, mutta vapautettiin vuonna 1917.[1] Vuonna 1928 Ravel lähti neljän kuukauden kiertueelle Kanadaan ja Yhdysvaltoihin sekä samana vuonna loi Boléron.[1]
Viitenä viimeisenä vuotena Ravelin toimintaa haittasi afasia, joka esti häntä kirjoittamasta musiikkia sekä haittasi puhetta.[1] Leikkaus verisuonitukoksen avaamiseksi ei onnistunut ja hänet haudattiin Levalloisiin lähellä Pariisia.[1]
Keskeiset teokset
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Alla on luettelo Ravelin 60 keskeisestä teoksesta.
Aika | Nimike | Instrumentit | Osien nimet tai tempomerkintä |
---|---|---|---|
Pianoteokset | |||
1892–1893 | Sérénade grotesque | Pianolle | Très rude |
1895 | Menuet antique | Pianolle | Maestoso |
1895 | Habanera | Kahdelle pianolle | En demi-teinte et d’un rythme las |
1899 | Pavane pour une infante défunte (Pavane kuolleelle prinsessalle) | Pianolle | Assez doux, mais d’une sonorité large |
1901 | Jeux d’eau (Veden leikkiä) | Pianolle | Très doux |
1903–1905 | Sonatiini | Pianolle | I. Modéré - II. Mouvement de menuet - III. Animé |
1904–1905 | Miroirs | Pianolle | I. Noctuelles (Yöperhoset) - II. Oiseaux tristes (Surulliset linnut) - III. Une barque sur l’océan (Pursi valtamerellä)
IV. Alborada del gracioso (Narrin aamulaulu) - V. La vallée des cloches (Kellojen laakso) |
1908 | Gaspard de la nuit (Yön Gaspard) | Pianolle | I. Ondine - II. Le gibet - III. Scarbo |
1908–1910 | Ma mère l’Oye (Hanhiemo) | Pianolle nelikätisesti | I. Pavane de la Belle au bois dormant - II. Petit Poucet - III. Laideronnette, impératrice des
pagodes - IV. Les entretiens de la Belle et de la Bête - V. Le jardin féerique |
1909 | Menuet sur le nom de Haydn | Pianolle | Mouvement de menuet |
1911 | Valses nobles et sentimentales (Yleviä ja tunteellisia valsseja) | Pianolle | I. Modéré. Très franc - II. Assez lent - III. Modéré - IV. Assez animé - V. Presque lent
VI. Vif - VII. Moins vif - VIII. Épilogue. Lent |
1912 | A la manière de... Chabrier | Pianolle | Allegretto |
1912 | A la manière de... Borodine | Pianolle | Valse. Allegro giusto |
1914–1917 | Le Tombeau de Couperin (Couperinin hauta) | Pianolle | I. Prélude - II. Fugue - III. Forlane - IV. Rigaudon - V. Menuet - VI. Toccata |
1918 | Frontispice | Kahdelle pianolle viisikätisesti | ei merkitty |
Orkesteriteokset | |||
1898 | Ouverture de Shéhérazade (Šeherazade-alkusoitto) | Orkesterille | Ouverture de féerie |
1907 | Rapsodie espagnole (Espanjalainen rapsodia) | Orkesterille | I. Prélude à la nuit - II. Malagueña - III. Habanera - IV. Feria |
1909–1912 | Daphnis et Chloé (Dafnis ja Chloë) | Orkesterille ja kuoroille | Symphonie chorégraphique en deux parties |
1919–1920 | La Valse (Valssi) | Orkesterille | Mouvement de valse viennoise - Un peu plus modéré - 1er Mouvement - Assez animé |
1922–1924 | Tzigane | Viululle ja orkesterille | Lento - Moderato - Allegro |
1928 | Boléro | Orkesterille | Tempo di Bolero moderato assai |
1929–1930 | Pianokonsertto vasemmalle kädelle | Pianolle ja orkesterille | Lento - Allegro - Tempo I |
1929–1931 | Pianokonsertto G-duuri | Pianolle ja orkesterille | I. Allegramente - II. Adagio assai - III. Presto |
Kamarimusiikki | |||
1897 | Sonate posthume | Viululle ja pianolle | Allegro moderato |
1902–1903 | Jousikvartetto F-duuri | Kahdelle viululle, alttoviululle ja sellolle | I. Allegro moderato - II. Assez vif, très rythmé III. Très lent - IV. Vif et agité |
1905 | Johdanto ja allegro | Harpulle, huilulle, klarinetille ja jousikvartetille | Introduction - Allegro |
1914 | Pianotrio a-molli | Pianolle, viululle ja sellolle | I. Modéré - II. Pantoum. Assez vif - III. Passacaille. Très large - IV. Finale. Animé |
1920–1922 | Sonaatti viululle ja sellolle | Viululle ja sellolle | I. Allegro - II. Très vif - III. Lent - IV. Vif, avec entrain |
1924 | Tzigane | Viululle sekä pianolle tai luthealille | Lento - Moderato - Allegro |
1927 | Sonaatti viululle ja pianolle | Viululle ja pianolle | I. Allegretto - II. Blues. Moderato - III. Perpetuum mobile |
Lauluteokset | |||
1897–1899 | Deux épigrammes | Soprano et piano | I. D’Anne jouant de l’espinette - II. D’Anne qui me jecta de la neige - (Clément Marot) |
1901 | Myrrha | Sopraanolle, tenorille, baritonille ja orkesterille | Cantate pour le Prix de Rome - (Lord Byron) |
1902 | Alcyone | Sopraanolle, tenorille, baritonille ja orkesterille | Cantate pour le Prix de Rome - (Ovide) |
1903 | Alyssa | Sopraanolle, tenorille, baritonille ja orkesterille | Cantate pour le Prix de Rome - (Marguerite Coiffier) |
1903 | Shéhérazade (Šeherazade) | Sopraanolle ja orkesterille | I. Asie - II. La flûte enchantée - III. L’indifférent - (Tristan Klingsor) |
1906 | Histoires naturelles | Lauluäänelle ja pianolle | I. Le paon - II.Le grillon - III. Le cygne - IV. Le martin-pêcheur - V. La pintade - (Jules Renard) |
1907 | Chansons populaires grecques | Sopraanolle ja pianolle | I. Chanson de la mariée - II. Là-bas, vers l’église - III. Quel galant m’est comparable
IV. Chanson des cueilleuses de lentisques - V. Tout gai ! - (Grèce) |
1913 | Trois poèmes de Mallarmé (Kolme Mallarmén runoa) | Lauluäänelle ja kamariorkesterille | I. Soupir - II. Placet futile - III. Surgi de la croupe et du bond - (Stéphane Mallarmé) |
1914 | Mélodies hébraïques (Kaksi heprealaista sävelmää) | Lauluäänelle ja pianolle | I. Kaddich - II. L’énigme éternelle - (Israël) |
1914–1915 | Trois chansons pour chœur | Sekakuorolle a cappella | I. Nicolette - II. Trois beaux oiseaux du paradis - III. N’allez pas au bois d’Ormonde |
1922 | Chansons madécasses | Sopraanolle tai baritonille sekä pianolle, huilulle ja sellolle | I. Nahandove - II. Aoua - III. Il est doux - (Évariste Parny) |
1923–1924 | Ronsard à son âme | Lauluäänelle ja pianolle | Amelette Ronsardelette - (Pierre de Ronsard) |
1927 | Rêves | Lauluäänelle ja pianolle | Un enfant court - (Léon-Paul Fargue) |
1932–1933 | Don Quichotte à Dulcinée | Baritonille ja pianolle tai orkesterille | I. Chanson romanesque - II. Chanson épique - III. Chanson à boire - (Paul Morand) |
Oopperat | |||
1907–1911 | Espanjalainen hetki L’Heure espagnole |
Ooppera viidelle solistille ja orkesterille; libreton on kirjoittanut Franc-Nohain. | |
1919–1925 | Lumottu lapsi L’Enfant et les sortilèges |
Kaksiosainen lyyrinen fantasia solisteille, kuorolle ja orkesterille Colette librettoon. |
Kirjallisuutta
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- Nichols, Roger: Ravel. New Haven: Yale University Press, 2011. ISBN 978-0-300-10882-8. (englanniksi)
- Puri, Michael J.: Ravel the Decadent: Memory, Sublimation, & Desire. Oxford: Oxford University Press, 2011. ISBN 978-0-19-973537-2. (englanniksi)
- Roberts, Paul: Reflections: The Piano Music of Maurice Ravel. Milwaukee: Amadeus Press, 2012. ISBN 978-1-57467-202-2. (englanniksi)
Lähteet
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Aiheesta muualla
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Maurice Ravel Wikimedia Commonsissa
- Poroila, Heikki: Yhtenäistetty Maurice Ravel (koko sävellystuotanto listattuna)
|
Text is available under the CC BY-SA 4.0 license; additional terms may apply.
Images, videos and audio are available under their respective licenses.