Lionel Barrymore
Wikipediasta
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/5f/Lionel_Barrymore.gif/210px-Lionel_Barrymore.gif)
Lionel Barrymore (s. Lionel Herbert Blythe, 28. huhtikuuta 1878 Philadelphia, Pennsylvania – 15. marraskuuta 1954 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen teatteri-, radio- ja elokuvanäyttelijä.[1] Lisäksi hänellä on kaksi tähteä Hollywoodin Walk of Famella.
Elämä
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Barrymore syntyi näyttelijäperheeseen ja oli Ethel Barrymoren ja John Barrymoren vanhempi veli. Hän aloitti teatteriuransa 1900-luvun alussa. Vietettyään monta vuotta Pariisissa hän palasi Broadwaylle vuonna 1907. Vuonna 1924 hän siirtyi Broadwaylta Hollywoodiin. Hän näytteli elokuvaurallaan lukuisissa klassikoksi nousseissa elokuvissa kuten Grand Hotel (Grand Hotel, 1932), Päivälliset klo 8 (Dinner at Eight, 1933), Kaksintaistelu auringossa (Duel in the Sun, 1946) ja Myrskyvaroitus (Key Largo, 1948). Hänen ehkä kuuluisin roolinsa on kuitenkin Mr. Potterin rooli elokuvassa Ihmeellinen on elämä (It's a Wonderful Life, 1946).
Hän sai parhaan miesnäyttelijän Oscarin elokuvasta Vapaa sielu (A Free Soul, 1931).
Lähteet
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- ↑ Lionel Barrymore Encyclopedia Britannica. Viitattu 6.4.2013.
Aiheesta muualla
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- Lionel Barrymore Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
- Lionel Barrymore NNDB:ssä
|
Text is available under the CC BY-SA 4.0 license; additional terms may apply.
Images, videos and audio are available under their respective licenses.