Christopher Hitchens
Wikipediasta
Christopher Hitchens | |
---|---|
![]() |
|
Henkilötiedot | |
Syntynyt | 13. huhtikuuta 1949 Portsmouth, Britannia |
Kuollut | 15. joulukuuta 2011 (62 vuotta) Houston, Yhdysvallat |
Kansalaisuus | brittiläinen, yhdysvaltalainen |
Ammatti | toimittaja |
Puoliso |
Eleni Meleagrou (1981–1989)[1] Carol Blue (1989–2011)[2] |
Lapset | kaksi tytärtä ja poika |
Uskonnollinen kanta | uskonnoton, ateisti |
Kirjailija | |
Äidinkieli | englanti |
![]() Nimikirjoitus |
|
Aiheesta muualla | |
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta |
|
Christopher Eric Hitchens (13. huhtikuuta 1949 Portsmouth, Britannia – 15. joulukuuta 2011 Houston, Yhdysvallat[3]) oli brittiläis-yhdysvaltalainen kirjailija, toimittaja ja kirjallisuuskriitikko. Hän kirjoitti artikkeleita, kolumneja ja esseitä useisiin lehtiin, kuten Vanity Fair, The Atlantic, The Nation ja Slate. Kirjoitustensa myötä hänestä tuli vakioesiintyjä television keskusteluohjelmissa ja kysytty luennoitsija.[3]
Hitchens arvosti Thomas Jeffersonia ja George Orwellia ja arvosteli ankarasti muun muassa Äiti Teresaa, Henry Kissingeriä ja Bill Clintonia. Voimakkaiden mielipiteiden esittäjänä Hitchens sai osakseen sekä runsaasti kiitosta että voimakasta paheksuntaa[3]. Poliittisena havainnoitsijana ja poleemikkona Hitchens aloitti uransa vasemmistolaisissa julkaisuissa. Hitchens alkoi tehdä eroa poliittiseen vasemmistolaisuuteen 1980-luvun lopulla, jolloin hän alkoi arvostella sitä taipumuksesta kulttuuriseen relativismiin ja länsimaiden syyttämiseen maailman ongelmista. Ratkaiseva sysäys oli länsimaisen vasemmiston ”vaisu reagointi” ajatolla Khomeinin Salman Rushdielle julistamaan fatwaan.[4][5] New Yorkin syyskuun 11. päivän iskut vahvistivat hänen näkemystään siitä, että Yhdysvaltain on puututtava kansainvälisiin kriiseihin[6] sekä arvosteluaan ”islamilaista fasismia” kohtaan[3].
Hitchens sanoi edustavansa valistuksen arvoja, kuten järkeä, tiedettä, vapaamielisyyttä sekä kirkon ja valtion eroa. Uskonnot edustivat Hitchensille totalitarismia, moraalisen vastuun ohittamista, suvaitsemattomuutta, järjettömyyttä ja väkivaltaa. Uskontokritiikistä ja ateismista hän kirjoitti vuonna 2007 ilmestyneessä kirjassaan Jumala ei ole suuri: Kuinka uskonto myrkyttää kaiken.[3]
Uskontokritiikki
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- Katso myös: Jumala ei ole suuri
Hitchens muun muassa sanoi olevansa pettynyt siihen, miten Yhdysvaltain uskonnollisissa yhteisöissä vastattiin syyskuun 11. päivän terrori-iskuihin. Helsingin Sanomien haastattelussa vuonna 2008 hän sanoi: ”Silloin olisi ollut hyvä hetki puolustaa yhteiskuntaa, joka erotti valtion ja kirkon toisistaan ja antoi arvon sananvapaudelle ja vapaalle tutkimukselle. Mutta ei!” Maailman uskonnollisimman maan Hitchens sanoo olevan Pohjois-Korea. Hitchensin mukaan se on käytännössä teokratia, valtio jota hallitsee jumalhahmo.[7]
Hitchensin mielestä Äiti Teresa ei ollut köyhien vaan köyhyyden ystävä. Todellista köyhien auttamista olisi Hitchensin mukaan ollut naisten tasa-arvo ja koulutus.[8] Hitchens puolusti islam-kriitikko Ayaan Hirsi Alia ja Muhammad-pilapiirroksia julkaissutta Jyllands-Postenia.[8][9]
Sananvapaus
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Etenkin islaminuskoisia loukanneiden pilapiirrosten myötä nousseen kohun yhteydessä Hitchens painotti, että sananvapauteen tulee nimenomaan kuulua oikeus loukata. Hän käytti esimerkkinä myös Ranskassa säädettyä lakia, jonka mukaan holokaustin kieltäminen on rikos. Tämä on hänen mukaansa väärä lähtökohta, joka antaa radikaalille näkemykselle enemmän tukea kuin estäisi sen yleistymistä. Typerien näkemysten ilmaisun tulisi Hitchensin mukaan johtaa ilmaisijan ja näkemyksen naurunalaistamiseen, joka riittää typeryyksien tukahduttamiseen. Tämä on sivistyneelle kanssakäymiselle arvollisempi tapa kuin kieltely. Hitchens painotti myös voimakkaasti, että loukkaantua saa, mutta loukkaantumista ei ole oikeutta ilmaista väkivalloin. [10]
Elämä
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Hitchens oli lähtöisin vaatimattomista oloista, mutta vanhemmat halusivat kouluttaa hänet kalliissa yksityiskouluissa. Hän opiskeli Oxfordin yliopistossa, mutta sanoi eläneensä siellä kaksoisroolissa, työläisväkeen samastuvana vasemmistolaisena, joka seurusteli sujuvasti yläluokan kanssa.[3] Hänen ystäväpiiriinsä kuuluivat muiden muassa kirjailijat Martin Amis ja Ian McEwan[11].
Hitchens muutti Yhdysvaltoihin 1980-luvun alussa. Hän asui Washingtonissa.[3] Hitchensistä tuli Yhdysvaltain kansalainen 13. huhtikuuta 2007, joka on hänen oma syntymäpäivänsä ja myös hänen sankarinsa Thomas Jeffersonin syntymäpäivä.[7][8]
Hitchens avioitui ensimmäisen kerran Eleni Meleagroun kanssa 1981. Pariskunnalla oli poika ja tytär. Vuonna 1989 Hitchens erosi Meleagrousta ja avioitui yhdysvaltalaisen Carol Bluen kanssa. Heillä oli yksi tytär.[1][2]
Syöpää sairastanut Hitchens kuoli keuhkokuumeeseen joulukuussa 2011 Teksasin Houstonissa sijaitsevassa sairaalassa. Hän oli kuollessaan 62-vuotias.[12]
Jälkimaine
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Suomen Kuvalehteen kirjoittaneen toimittaja Marko Maunulan mukaan Hitchens oli pahimmillaan mahtipontinen ja rasittava, parhaimmillaan rohkea, terävä ja omaperäinen ajattelija.[5] Matti Apunen kirjoitti Helsingin Sanomissa Hitchensin edustaneen kaikkea sitä, mikä länsimaisessa älymystössä ja journalismissa on ollut parasta: sivistystä, johdonmukaista ajattelua ja pelottomuutta. Apusen mukaan Hitchensin teoksissa ilmeni kielen rikkaus ja laaja kirjallisuuden tuntemus.[8]
Teokset
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- 1984 Cyprus. Quartet. Uudistettu painos Hostage to History: Cyprus from the Ottomans to Kissinger, 1989 (Farrar, Straus & Giroux) ja 1997 (Verso)
- 1987 Imperial Spoils: The Curious Case of the Elgin Marbles , Hill and Wang
- 1988 Said, Edward & Hitchens, Christopher (toim.): Blaming the Victims: Spurious Scholarship and the Palestinian Question. London: New York: Verso, 1988. ISBN 0-86091-887-4.
- 1988 Prepared for the Worst: Selected Essays and Minority Reports Hill and Wang, ISBN 0809078678
- 1990 The Monarchy: A Critique of Britain's Favorite Fetish, Chatto & Windus Ltd
- 1990 Blood, Class and Nostalgia: Anglo-American Ironies, Farrar Straus & Giroux (T)(June 1990)
- 1993 "For The Sake Of Argument" Verso
- 1995 The Missionary Position: Mother Teresa in Theory and Practice. London: New York: Verso, 1995. ISBN 1-85984-054-X.
- 1997 The Parthenon Marbles: The Case for Reunification, Verso
- 2000 No One Left to Lie to: The Values of the Worst Family. London: New York: Verso, 2000. ISBN 978-1-85984-284-3.
- 2000 Unacknowledged Legislation: Writers in the Public Sphere, Verso
- 2001 The Trial of Henry Kissinger. London: New York: Verso, 2001. ISBN 978-1-85984-398-7.
- 2001 Letters to a Young Contrarian. New York: Basic Books, 2001. ISBN 0-465-03033-5.
- 2002 Why Orwell Matters also Orwell's Victory, Basic Books, ISBN 0-465-03050-5
- 2003 A Long Short War: The Postponed Liberation of Iraq. Plume/Penguin Group, ISBN 0-452-28498-8
- 2004 Love, Poverty, and War: Journeys and Essays, Thunder's Mouth, Nation Books, ISBN 1-56025-580-3
- 2005 Thomas Jefferson: Author of America. New York: HarperCollins, 2005. ISBN 0-06-059896-4.
- 2007 "Thomas Paine's Rights of Man: A Biography ", Atlantic Monthly Press, ISBN 0-87113-955-3
- 2007 The Portable Atheist: Essential Readings for the Non-Believer, [Editor] Perseus Publishing. ISBN 978-0-306-81608-6
- 2007 God Is Not Great: How Religion Poisons Everything, Twelve/Hachette Book Group USA/Warner Books, ISBN 0-446-57980-7 / Britanniassa God is not Great: The Case Against Religion, Atlantic Books, ISBN 978-1-84354-586-6
- 2008 Christopher Hitchens and His Critics: Terror, Iraq and the Left (yhdessä Simon Cotteen ja Thomas Cushmanin kanssa), New York University Press, ISBN 0814716873
- 2008 Is Christianity Good for the World?—A Debate (co-author, with Douglas Wilson), Canon Press, ISBN 1-59128-053-2
- 2010 Hitch-22: A Memoir. New York: Hachette Book Group, 2010. ISBN 9780446540339.
- 2011 Arguably: Essays by Christopher Hitchens, Twelve. UK edition as Arguably: Selected Prose, Atlantic, ISBN 1-4555-0277-4 / ISBN 978-1-4555-0277-6
- 2012 Mortality, Twelve, ISBN 1-4555-0275-8 / ISBN 978-1-4555-0275-2. Britanniassa Mortality, Atlantic Books, ISBN 1-84887-921-0 / ISBN 978-1-84887-921-8
- 2015 And Yet...: Essays, Simon & Schuster, ISBN 978-1476772066
Suomennetut teokset
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- Rakkaus, köyhyys ja sota. (Love, poverty and war: Journeys and essays, 2004.) Suomentaneet Kimmo Paukku ja Hanna Sola. Helsinki: Avain, 2007. ISBN 952-5524-34-5.
- Jumala ei ole suuri: Kuinka uskonto myrkyttää kaiken. (God is not great: How religion poisons everything, 2007). Suomentanut Matti Kinnunen. Helsinki: WSOY, 2008. ISBN 978-951-0-34140-7.
Lähteet
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- ↑ a b Levy, Geoffery: So Who Were the Two Tory Ministers Who Had Gay Flings with Christopher Hitchens at Oxford? Daily Mail. 6.3.2010. Viitattu 29.1.2012. (englanniksi)
- ↑ a b Gordon, Meryl: The Boy Can't Help It New York Magazine. 19.5.1999. Viitattu 29.1.2012. (englanniksi)
- ↑ a b c d e f g Luoma-aho, Veera: Ateisti piti syöpäänsä ikävystyttävänä. (digitilaajille) Helsingin Sanomat, 17.12.2011, s. C 11. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 11.1.2011. Arkistoitu. (Arkistoitu – Internet Archive)
- ↑ Luce, Edward: Lunch with the FT: Christopher Hitchens 11.1.2008. Financial Times. Viitattu 12.1.2008. (englanniksi)
- ↑ a b Maunula, Marko: Christopher Hitchens, 1949-2011 16.12.2011. Suomen Kuvalehti, blogit. Arkistoitu 26.8.2012. Viitattu 11.1.2012.
- ↑ Transcript: Bill Moyers Talks with Christopher Hitchens 20.12.2002. Public Affairs Television. Viitattu 11.1.2011. (englanniksi)
- ↑ a b Saksa, Markku: Riidoissa maailman kanssa (vanhentunut linkki) 12.10.2008. Helsingin Sanomat. Viitattu 10.1.2012. [vanhentunut linkki]
- ↑ a b c d Apunen, Matti: Yhden hengen totuuskomissio. Helsingin Sanomat, 20.12.2011, s. A2.
- ↑ Tontti, Jarkko: Kurjuuden juurilla Vihreä lanka. 20.9.2010. Viitattu 11.1.2012.
- ↑ Freedom of Expression Must Include the License to Offend Intelligence 2 debates. 18.10.2006. Arkistoitu 27.1.2013. Viitattu 26.12.2012. (englanniksi)
- ↑ Kirjailija Christopher Hitchens on kuollut (digitilaajille) Helsingin Sanomat. 16.12.2011. Arkistoitu 25.5.2012. Viitattu 11.1.2012.
- ↑ Kirjailija Christopher Hitchens on kuollut (arkistoitu linkki) 16.12.2011. Ylen uutiset. Arkistoitu 20.1.2012. Viitattu 10.1.2012.
Aiheesta muualla
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- Hitchens ja kriittisyyden abc (Arkistoitu – Internet Archive). Yle Radio 1, 22.12.2011.
- Ian Parker: He Knew He Was Right. The New Yorker 16.9.2006. (englanniksi)
|
Text is available under the CC BY-SA 4.0 license; additional terms may apply.
Images, videos and audio are available under their respective licenses.