Pieninybjergene
Pieninybjergene | |
---|---|
![]() Udsigt mod Trzy Korony og Łysina | |
Højeste punkt | |
Bjergtop | Wysoka |
Højde | 1.050 moh. |
Koordinater | 49°22′49″N 20°33′20″Ø / 49.38028°N 20.55556°Ø |
Geografi | |
Placering | Pieninybjergenes beliggenhed markeret med rødt og h3 |
Land | ![]() ![]() |
Region | Województwo małopolskie og Prešov (region) |
Bjergkæde | Beskiderne |
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e0/Panorama_Pieniny_from_Trzy_Korony.jpg/220px-Panorama_Pieniny_from_Trzy_Korony.jpg)
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/90/Szczawnica_in_Poland_1939.jpg/220px-Szczawnica_in_Poland_1939.jpg)
Pieninybjergene eller blot Pieniny (undertiden også Pieninerne [1][2] eller Pieninbjergene [3], ungarsk: Pieninek) er en bjergkæde i det sydlige Polen og det nordlige Slovakiet . Den er klassificeret inden for den østlige del af de vestlige Beskider i de Vestlige Karpater.
Inddeling
[redigér | rediger kildetekst]Pieninybjergkæden er opdelt i tre dele – Pieniny Spiskie (slovakisk: Spišské Pieniny) og Pieniny Właściwe (slovakisk: Centrálne Pieniny) i Polen; og Małe Pieniny (slovakisk: Malé Pieniny ) i Polen og Slovakiet. Pieninybjergene består hovedsageligt af kalksten og dolomit . Den mest berømte top, Trzy Korony (Tre Kroner), er 982 meter høj. Pieninys højeste top – Wysoka (polsk); Vysoké Skalky (Slovakisk) – når 1.050 meter over havets overflade .
Geologi
[redigér | rediger kildetekst]Pieniny-bjergene dannedes i bunden af havet i flere geologiske epoker. De blev foldet og opvokset i Kridtiden . I begyndelsen af den Palæogene geologiske periode fandt en anden bølge af tektoniske bevægelser sted, hvilket forårsagede et yderligere skift. Den tredje bevægelsesbølge under paleogen og neogen resulterede i en mere kompleks tektonisk struktur. Samtidig resulterede erosion i afskalning af den ydre kappe og yderligere omformning af terrænet. Toppe blev bygget af vejrbestandige sten fra juratiden , hovedsagelig kalksten. Dale og passager blev skabt ved forvitring af blødere og mere modtagelige klipper fra kridt- og palæogenperioderne. Der er er få og ret små huler. I modsætning hertil er floder og vandløb ofte dybt indskåret i klippen og skaber cirka 15 raviner og kløfter. De mest berømte kløfter i Pieninybjergene er Dunajeckløften i Pieniny Nationalpark og Homole Ravine (polsk: Wąwóz Homole). Bakker langs den nordlige grænse af Pieniny er af vulkansk oprindelse.
- Pieniny skyline
-
Trzy Korony og Facimiechbjerget
-
Kiczera og Magura Spiska. Udsigt fra Wysokie Skały
-
Dunajecfloden
-
Niedzica Slot og søen Czorsztyn
Referencer
[redigér | rediger kildetekst]- ^ Szafer, Władysław. 2013. The Vegetation of Poland: International Series of Monographs in Pure and Applied Biology. Warsaw: Pergamon Press, pp. 156, 388.
- ^ Tkáč, Vladimír, et al. 1994. Slovakia: Country of Cultural Treasures. Opava: Edition Museon, p. 182.
- ^ Griffiths, Graham C. D. 1976. Studies on Boreal Agromyzidae (Diptera). XII. Phytomyza and Chromatomyia miners on Astereae (Compositae).Quaestiones Entomologicae 12: 239–275, p. 255.
Text is available under the CC BY-SA 4.0 license; additional terms may apply.
Images, videos and audio are available under their respective licenses.