John Edwards
John Edwards | |
---|---|
![]() | |
Senátor Senátu USA za stát Severní Karolína | |
Ve funkci: 3. ledna 1999 – 3. ledna 2005 | |
Předchůdce | Lauch Faircloth |
Nástupce | Richard Burr |
Stranická příslušnost | |
Členství | Demokratická strana |
Narození | 10. června 1953 (71 let) Seneca |
Choť | Elizabeth Edwards |
Rodiče | Wallace Reid Edwards a Catharine Juanita Edwards |
Děti | Cate Edwards Emma Claire Edwards Jack Edwards Wade Edwards |
Alma mater | North Carolina State University (do 1974) Severokarolínská univerzita v Chapel Hill (do 1977) Clemson University North Moore High School základní škola |
Profese | politik, advokát, spisovatel a podcaster |
Náboženství | křesťanství |
Podpis | ![]() |
Commons | John Edwards |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
John Edwards (10. června 1953 Seneca, Jižní Karolína) je americký politik, člen Demokratické strany, bývalý senátor za Severní Karolínu, neúspěšný kandidát na post viceprezidenta Spojených států amerických ve volbách v roce 2004 a neúspěšný uchazeč o post kandidáta demokratů na prezidenta pro volby v roce 2008.
Kariéra
[editovat | editovat zdroj]Právnická kariéra
[editovat | editovat zdroj]Vystudoval jako první člen své rodiny univerzitu (North Carolina State University, doktorem práv se stal po absolvování studií na University of North Carolina). Právnickou kariéru začal v Nashvillu a pokračoval v ní po návratu do severokarolínského hlavního města Raleighu. Zabýval se řadou různých případů, celoamerický dopad měl jeho případ, v němž získal odškodné 4,25 milionu USD pro zdravotně postižené dítě od lékaře, který zanedbal jeho péči. V podobných případech na základě precedentu v dalších letech získal svým klientům odškodnění v celkové výši na 60 milionů dolarů.[1]
V roce 1993 založil v Raleighu s Davidem Kirbym vlastní právnickou firmu, v níž vedl v roce 1997 svůj největší případ Lakey v. Sta-Rite Industries, týkající se odpovědnosti za výrobek. Společnost Sta-Rite byla žalována za to, že neupozorňovala na nutnost pečlivého uchycení krytu bazénového odpadu. Tříletá Valerie byla vážně zraněna, když podtlak v odpadu, jehož kryt odmontovaly jiné děti a na který si sedla, částečně vsál její vnitřnosti.[2] I zásluhou závěrečného slova, které vedl hodinu a půl a v němž zmínil i nedávno zesnulého syna Wadea, pomohl Edwards získat rodině Valerie odškodné ve výši 25 milionů dolarů. Za svůj úspěch byl s Kirbym vyznamenán Cenou za veřejnou službu Association of Trial Lawyers of America.[3]
V průběhu předvolební kampaně k prezidentským volbám v roce 2004 vydal knihu s názvem Four Trials, v níž (se spoluautorstvím Johna Aucharda) popisuje případy ze své právní praxe.
Senátní kariéra
[editovat | editovat zdroj]V roce 1998 porazil stávajícího republikánského senátora za Severní Karolínu Lauche Fairclothe ziskem 51,2 % ku 47,0 % hlasů (rozdíl činil asi 83 tisíc hlasů).
V Senátu měl například na starost výslechy svědků Moniky Lewinské v procesu impeachmentu prezidenta Billa Clintona v roce 1999. Za dobu svého senátního působení přednesl nebo spolupřednesl 203 návrhů změn zákonů,[4] mimo jiné i rezoluci, která v Senátu schvalovala užití vojenské síly proti Iráku za režimu Saddáma Husajna, což později obhajoval.[5] Hlasoval také pro PATRIOT Act (nařízení posilující státní pravomoci k potírání terorismu z roku 2001), podporoval pozitivní diskriminaci, zachování trestu smrti a zrušení daňových škrtů prezidenta G. W. Bushe. Předložil návrh prvního amerického zákona o obraně proti spyware, podporoval rozšíření legální imigrace do Spojených států.
Před prezidentskými volbami v roce 2004 oznámil odstoupení z funkce senátora a podpořil bývalého šéfa kanceláře Bílého domu Erskina Bowlese jako svého nástupce, ten ale prohrál ve volbách s republikánem Richardem Burrem.
Prezidentské volby 2004
[editovat | editovat zdroj]![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/69/John-Edwards-Shakes-Hands.jpg/220px-John-Edwards-Shakes-Hands.jpg)
Už od roku 2000 zjišťoval Edwards možnosti a získával prostředky pro případnou prezidentskou kandidaturu, kterou definitivně oznámil 16. září 2003. V prvních demokratických primárkách v Iowě skončil druhý 7 % za Johnem Kerrym, v New Hampshire obsadil čtvrté místo. 2. února vyhrál primárky v Jižní Karolíně, ale v ostatních státech prohrál, převážně znovu s Kerrym. Když odstoupil třetí z hlavních kandidátů Howard Dean, stal se posledním velkým soupeřem Kerryho, kterého ale přesto nenapadal až do 29. února, kdy ho v debatě v New Yorku kritizoval za plán přezkoumat odborářské dohody.
Ve volebním superúterý 2. března vyhrál Kerry ve všech deseti státech, s výjimkou Georgie, s jasným náskokem. Edwards o den později v Raleighu oznámil oficiální ukončení kampaně a odstoupení od kandidatury, přesto ještě 17. dubna získal nejvíce hlasů v Severní Karolíně.[6]
6. července oznámil Kerry, že Edwards bude jeho kandidátem na post viceprezidenta, toto rozhodnutí uvítali zástupci demokratů i podle výzkumů mínění jejich voliči. Edwardsova nominace nicméně přiměla americkou obchodní komoru k podpoře G. W. Bushe, protože Edwards byl proti reformě vedení občanských sporů. Volby nakonec vyhrál Bush se svým viceprezidentským kandidátem Dickem Cheneym.
Po neúspěchu ve volbách se Edwards nevrátil k právnické praxi. Místo toho se stal ředitelem Střediska pro chudobu, práci a příležitosti University of North Carolina v Chapel Hill. Své aktivity zaměřil na snahu vymýtit chudobu a zvýšit vzdělanost, podporoval i rekonstrukci oblastí postižených hurikánem Katrina. V dubnu 2006 vystoupil za zvýšení minimální mzdy.
V říjnu 2005 se stal poradcem investiční společnosti Fortress Investment Group.
Prezidentské volby 2008
[editovat | editovat zdroj]![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/01/John_Edwards_Pittsburgh_2007.jpg/220px-John_Edwards_Pittsburgh_2007.jpg)
28. prosince 2007 Edwards oznámil v New Orleansu oficiálně svou druhou kandidaturu do prezidentských voleb. Za své priority označil boj s chudobou, globálním oteplováním, zajištění všeobecné zdravotní péče a stažení amerických vojsk z Iráku.[7]
V prvních demokratických primárkách v Iowě obsadil Edwards s 29,75 % hlasů druhé místo za senátorem Barackem Obamou (37,58 %), o zlomek procenta před Hillary Clintonovou. V dalších soubojích v New Hampshire, Jižní Karolíně a na Floridě obsadil pokaždé s velkým odstupem třetí místo a 30. ledna oznámil konec své kandidatury.[8]
Soukromý život
[editovat | editovat zdroj]Od roku 1977 byl ženatý s právničkou Elizabeth Ananiovou (zemřela v roce 2010). Měli čtyři děti - Wadea (1979-1996), Cate (* 1982), Emmu Claire (* 1998) a Jacka (* 2000). Wade zemřel při autonehodě, rodiče na jeho počest založili nadaci Wade Edwards Foundation, která podporuje školy a studenty.
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]V tomto článku byl použit překlad textu z článku John Edwards na anglické Wikipedii.
- ↑ ADAM, Liptak; MICHAEL, Moss. In Trial Work, Edwards Left a Trademark [online]. New York Times, 2004-01-31 [cit. 2008-02-01]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Defense Rests in Pool Drain Lawsuit [online]. WRAL.com, 1996-12-17 [cit. 2008-02-01]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2008-02-07. (anglicky)
- ↑ John Edwards. Newsmaker Profile [online]. FindLaw [cit. 2008-02-01]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Bills, Resolutions Search Results [online]. The Library of Congress [cit. 2008-02-01]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2008-09-18. (anglicky)
- ↑ NEWTON-SMALL, Jay; ARNOLD, Laurence. Edwards Says He Still Would Have Voted to Authorize War in Iraq [online]. Bloomberg, 2007-10-11 [cit. 2008-02-01]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ 2004 Presidential Primaries, Caucuses, and Conventions. North Carolina Democrat [online]. The Green Papers, 2005-04-04 [cit. 2008-02-01]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ LAWRENCE, Jill. Edwards takes another shot at run for White House [online]. USA Today, 2006-12-29 [cit. 2008-02-01]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ ANÝŽ, Daniel. McCain oslavuje, Edwards vzdal [online]. iHNed, 2008-02-01. Dostupné online.
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu John Edwards na Wikimedia Commons
- Oficiální stránky
Text is available under the CC BY-SA 4.0 license; additional terms may apply.
Images, videos and audio are available under their respective licenses.