Giovanni Domenico Cassini
Giovanni Domenico Cassini | |
---|---|
![]() | |
Narození | 8. června 1625 Perinaldo |
Úmrtí | 14. září 1712 (ve věku 87 let) Paříž |
Bydliště | Castle of Fillerval |
Alma mater | Boloňská univerzita Panzano Observatory |
Povolání | selenograf, zeměměřič, matematik, astronom, inženýr, astrolog a biolog |
Zaměstnavatel | Boloňská univerzita (1650–1669) |
Ocenění | člen Královské společnosti |
Choť | Geneviève de Laistre |
Děti | Jacques Cassini |
Rod | Cassini |
Příbuzní | César-François Cassini de Thury a Dominique-Joseph de Cassini (vnoučata) |
Funkce | ředitel (Pařížská observatoř; 1671–1712) |
Podpis | ![]() |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Giovanni Domenico Cassini (8. června 1625 Perinaldo, Janovská republika – 14. září 1712 Paříž) byl italsko-francouzský astronom a inženýr. Narodil se v Perinaldu v Janovské republice.
Astronomie
[editovat | editovat zdroj]V roce 1644 Cassini začal působit jako asistent na observatoři v Panzanu, a od roku 1648 až do 1669 zde pracoval jako astronom. V roce 1650 se stal profesorem na Univerzitě v Bologni a v roce 1671 byl jmenován ředitelem Pařížské observatoře. Beze zbytku se ztotožnil se svou novou vlastí a ve Francii a okolních zemích je známý jako Jean-Dominique Cassini.
Společně s Hookem je Cassinimu připisován objev Velké rudé skvrny na Jupiteru (kolem roku 1665). Cassini jako první spatřil čtyři Saturnovy měsíce a objevil také Cassiniho dělení (1675).[1] Kolem roku 1690 Cassini jako první pozoroval diferenciální rotaci Jupiterovy atmosféry.
V roce 1672 poslal svého kolegu Jeana Richera do Cayenne ve Francouzské Guyaně, zatímco sám zůstal v Paříži. Oba dělali současná pozorování Marsu, našli jeho paralaxu a odvodili jeho vzdálenost. Toto měření poprvé ukázalo skutečné vzdálenosti ve sluneční soustavě.
Cassini také jako první uskutečnil měření zeměpisné délky metodou navrženou Galileem, použitím zatmění Jupiterových měsíců jako hodin.
Astrologie
[editovat | editovat zdroj]Když se ve svém mládí nadchl pro nebesa, spíše ho zajímala astrologie než astronomie. Později se ve svém životě zaměřil téměř výhradně na astronomii a jak se stále více zapojoval do vědecké revoluce a pěstoval racionální myšlení, začal astrologii kritizovat. V mládí studoval astrologii velmi intenzívně a načerpal v tomto oboru rozsáhlé znalosti; je kuriózní, že právě ty ho vedly k rozhodnutí stát se spíše astronomem.
V roce 1644 senátor Bologne Marquis Cornelio Malvasia, který se velmi zajímal o astrologii, pozval do Bologne Cassiniho a nabídl mu místo v observatoři v Panzanu, která se právě stavěla. Spolu s ostatními trávil většinu času počítáním nových, lepších a přesnějších efemerid pro astrologické účely za použití rychle se rozvíjejících astronomických metod a nástrojů té doby.
Roku 1669 se Cassini přestěhoval do Francie a díky grantu Ludvíka XIV. Francouzského mohl založit Pařížskou observatoř, která byla otevřena v roce 1671. Cassini zůstal jejím ředitelem až do konce své kariéry, do své smrti v roce 1712. Přestože ve Francii Cassini sloužil po 41 let jako královský astronom/astrolog Ludvíka XIV. Francouzského („Krále Slunce“), ve své dvojité roli drtivou většinu času věnoval astronomii; astrologii, kterou tak intenzivně studoval v mládí, zanedbával.
Inženýrství
[editovat | editovat zdroj]Papež Klement IX. najal Cassiniho na stavbu opevnění a regulaci koryta řeky Pád na ochranu před záplavami.
Pojmenováno po Cassinim
[editovat | editovat zdroj]- Mise Cassini-Huygens k Saturnu
- Cassiniho dělení prstenců Saturnu
- Cassini Regio, temná oblast na měsíci Japetus
- Cassiniho kráter na Marsu
- Cassiniho kráter na Měsíci [2][1]
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]- ↑ a b Antonín Rükl: Atlas Měsíce, Aventinum (Praha 1991), kapitola Aristillus, str. 50, č. mapového listu 12, ISBN 80-85277-10-7
- ↑ Crater Cassini on Moon Gazetteer of Planetary Nomenclature, IAU, USGS, NASA (anglicky)
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu Giovanni Domenico Cassini na Wikimedia Commons
Text is available under the CC BY-SA 4.0 license; additional terms may apply.
Images, videos and audio are available under their respective licenses.