Antonín Šuránek
Služebník Boží Mons. ThDr. Antonín Šuránek | |
---|---|
![]() Socha Antonína Šuránka před pastoračním centrem v Ostrožské Lhotě | |
Církev | římskokatolická |
Provincie | moravská |
Arcidiecéze | olomoucká |
Svěcení | |
Kněžské svěcení | 5. července 1926, Olomouc |
Osobní údaje | |
Datum narození | 29. května 1902 |
Místo narození | Ostrožská Lhota, ![]() |
Datum úmrtí | 3. listopadu 1982 (ve věku 80 let) |
Místo úmrtí | Petřkovice, ![]() |
Místo pohřbení | hřbitov Ludgeřovice |
Rodiče | Martin Šuránek a Anna Šuránková |
Povolání | teolog a katolický kněz |
Svatořečení | |
Začátek procesu | 2001 |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Služebník Boží Antonín Šuránek (29. května 1902, Ostrožská Lhota[1] – 3. listopadu 1982, Petřkovice) byl římskokatolický kněz a spirituál olomouckého kněžského semináře.
Životopis
[editovat | editovat zdroj]Narodil se v domě č. 28 v Ostrožské Lhotě jako předposlední ze šesti dětí rodičů Martina Šuránka a Anny roz. Vaňkové. Jeho dětství bylo poznamenáno smrtí matky, která zemřela, když mu bylo pouhých 10 let. Po studiích na obecné škole v Ostrožské Lhotě a měšťanské škole v blízkém Uherském Ostrohu pokračoval ve studiu v Uherském Hradišti, kde žil v podnájmu a studoval na místním gymnáziu. Po maturitě v roce 1922 studoval bohosloví na Cyrilometodějské teologické fakultě Univerzity Palackého v Olomouci. Na kněze byl vysvěcen 5. července 1926 v Olomouci.[2]
Jeho prvním působištěm byly Slatinice u Olomouce (od 2. srpna 1926), kde byl nejprve kaplanem a posléze krátce administrátorem (od 29. července 1929),[2] avšak již k 21. listopadu 1929 byl ustanoven spirituálem v kněžském semináři, ve kterém dříve sám studoval a kde v této funkci setrval až do 31. srpna 1948. Kontakt se Slatinicemi udržoval i během této doby a tak se např. okolo roku 1944 zasloužil o vznik svatoantonínského kultu na nedalekém Malém Kosíři a o vznik Matice sv. Antonína na Kosíři, která zde měla vybudovat poutní komplex podobný Svatému Kopečku u Olomouce.[3] Za druhé světové války také podporoval utiskované studenty bohosloví i jejich rodiny. O prázdninách pobýval při poutní kapli sv. Antonína Paduánského na kopci nad rodnou Ostrožskou Lhotou směrem k Blatnici, o jejíž zvelebování se zasloužil (na tomto místě pak působil znovu ještě v letech 1968–1970).
Od 1. září 1948 působil ještě chvíli jako kaplan u sv. Mořice v Olomouci a suplent pastýřské bohovědy na Cyrilometodějské teologické fakultě Univerzity Palackého.[2] Když však v roce 1950 odmítl spolupracovat s komunistickým režimem, byl zbaven všech funkcí a k 24. září 1950[2] jmenován kaplanem ve Velkém Ořechově, kde setrval do 11. července 1951.[2] V roce 1951 byl přes nemoc zatčen a bez sdělení obvinění internován v klášteře v Želivě, odkud na protest proti svému zatčení a následnému propuštění odmítl odejít, než byl v roce 1955 z vězení vykázán. Po odchodu z vězení manuálně pracoval (mj. ve vápence ve Štramberku) a v roce 1962 nastoupil do důchodu. V roce 1968 mu bylo umožněno znovu vykonávat kněžskou službu. Krátkou dobu (od 1. října 1968 do 30. června 1969[2]) opět působil jako spirituál v obnoveném kněžském semináři v Olomouci. Na začátku normalizace v roce 1970 byl umístěn jako kněz do Blatničky, v roce 1975 mu však byl opět odebrán státní souhlas s výkonem kněžské služby.
V dobách své kněžské služby (1926–1951 a 1968–1975) usiloval Antonín Šuránek vedle péče o Svatý Antonínek také o záchranu kaple sv. Rocha nad Mařaticemi, kaple sv. Floriána a Šebestiána v Uherském Hradišti a zámečku Pepčína u Vlčnova – ovšem vzhledem k nevoli komunistického režimu jen s částečným úspěchem. K podobnému neúspěchu byly odsouzeny i jeho snahy o zbudování památníku padlým vojákům rumunské armády na kopci Radošově, opravu kaple sv. Floriána v Bzenci (k té nakonec došlo roku 2018) či o podporu československé vzájemnosti zbudováním kaple Panny Marie, Matky jednoty, na vrcholu Velké Javořiny.[4]
Z Blatničky se přestěhoval nejdříve do Uherského Hradiště, a později se svým synovcem P. Antonínem Dominikem pobýval na farách v Liptani, Písařově a Ludgeřovicích, kde dokončil životopis C.A.Stojana. Na tomto jeho posledním pobytu dostal - necelý rok před smrtí - povolení zpovídat. Tehdejší zdravotní stav mu stejně již kázat nedovoloval.
Zemřel 3. listopadu 1982 v nemocnici v Petřkovicích, pochován byl v rodišti, v Ostrožské Lhotě. [5]
Kanonizační proces
[editovat | editovat zdroj]Po jeho smrti a pádu socialistického režimu v Československu byl započat proces jeho kanonizace. V důsledku toho mu nyní náleží titul služebník Boží. Diecézní proces blahořečení probíhal v letech 1996–1999, jeho platnost byla potvrzena v roce 2001. V roce 2002 bylo při příležitosti oslav stého výročí jeho narození v Ostrožské Lhotě otevřeno Pastorační centrum P. Antonína Šuránka.
Díla
[editovat | editovat zdroj]Jedná se o autora životopisu ct. Antonína Cyrila Stojana (vyšel v několika formách, mj. jako kniha Světlo z Beňova). Mimo něj napsal také mnoho náboženských textů, které byly ale řádně vydány teprve po jeho smrti, společně s knihami o něm a jeho životě. V roce 1948 obhájil svou teologickou doktorskou práci Kořeny Kalvarské oběti, kterou tehdy vlastním nákladem také vydal.
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]- ↑ Matriční záznam o narození a křtu
- ↑ a b c d e f Apoštolská administratura v Olomouci. Katalog kněžstva olomoucké arcidiecéze. Díl I. Kněžstvo podle stavu v druhé polovině roku 1973. Olomouc: Apoštolská administratura Olomouc, 1973. 194 s.
- ↑ Štěpán, Jan: Kaple a spolek Matice sv. Antonína na Kosíři ve Slatinicích 1944–1952, Střední Morava 31/2011, ISBN 978-80-85807-46-2, str. 56-70
- ↑ Vzpomínky pana Slavomíra Budaře na P. Šuránka
- ↑ úvod. www.pastoracnicentrum.wz.cz [online]. [cit. 2019-10-11]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2021-02-05.
Literatura
[editovat | editovat zdroj]- Životopis P. Antonína Šuránka Archivováno 27. 9. 2008 na Wayback Machine.
- Ze života P. Antonína Šuránka. Májová čtení o P. Šuránkovi. Uspořádal a do tisku připravil P. Alois Kotek. Vyd. Matice cyrilometodějská. Olomouc 2002, 1. vyd., 111 s.
- KOLEKTIV AUTORŮ. Ostrožská Lhota. Minulost a současnost. Uherské Hradiště: Obec Ostrožská Lhota, 2011. 533 s. Kapitola P. Antonín Šuránek, s. 268–277.
Související články
[editovat | editovat zdroj]Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]- Antonín Šuránek (nové stránky)
- Antonín Šuránek (starší stránky)
- Pastorační centrum P. Antonína Šuránka v Ostrožské Lhotě Archivováno 3. 7. 2009 na Wayback Machine.
Text is available under the CC BY-SA 4.0 license; additional terms may apply.
Images, videos and audio are available under their respective licenses.