Alois Beer
Alois Beer | |
---|---|
![]() | |
Narození | 27. února 1833 Dobruška, ![]() |
Úmrtí | 10. října 1897 (ve věku 64 let) Dobruška, ![]() |
Povolání | spisovatel, malíř, kronikář, loutkář, kreslíř a autor memoárů |
![]() | |
![]() | |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Alois Beer (27. února 1833, Dobruška[1] – 10. října 1897, Dobruška) byl český písmák a naivní malíř.
Život
[editovat | editovat zdroj]Absolvoval tři třídy německé školy, ve třinácti letech se již učil dřevosoustružníkem. Po vyučení v roce 1849 odešel na vandr do Vídně, kdy prošel řadu zemí Rakousko-Uherska. Navštívil Prahu, Vídeň, Štýrsko, Bavorsko, severní Itálii, Benátky, Veronu a Milán a Lublaň. V Lublani navštěvoval kursy malířství.
Po návratu do Dobrušky v roce 1858 si otevřel dřevosoustružnickou živnost. Sám píše, že byl "soustružníkem, řezbářem, pasířem, pozlatitelem, brejlařem a malířem". V roce 1862 se oženil a v roce 1863 koupil dům čp. 100 v Opočenské ulici. V roce 1869 umírá jeho první manželka a on se záhy žení podruhé. Druhé manželství ale nebylo příliš šťastné.
Beer byl velikým propagátorem technických novot. Jako první v Dobrušce například používal deštník. V prostředí malého města ale sklízel spíše posměch a byl považován za podivína. Časem proto zatrpkl. Na tom měly podíl i další okolnosti: nepříliš šťastné druhé manželství, neúspěch v podnikání, neporozumění sousedů i vlastních dětí. V roce 1886 přepsal svou živnost na syna a věnoval se malířství.
Podílel se na organizaci hospodářských a průmyslových výstav v Dobrušce v letech 1889 a 1892. Zde se mu dostalo uznání mimo jiné od pražského "světlojemníka" (rozuměj: fotografa) Jindřicha Eckerta, což mu nakonec získalo i jistý respekt u místních obyvatel.
Dílo
[editovat | editovat zdroj]Beerovo dílo představuje 65 sešitů kvartového formátu (celkem asi 3 500 stran obrázků a textu), které jsou uchovány ve Vlastivědném muzeu Dobruška. Vedle toho jsou snad dodnes roztroušeny jednotlivé Beerovy kresby po dobrušských domácnostech.
Toto dílo má nesmírnou dokumentační cenu vzhledem k tomu, že Beer do nejmenších detailů dokumentoval textem i obrazem obce, jednotlivé stavby, místní zvyky, události a slavnosti, řemeslnické postupy a nástroje a další detaily každodenního života druhé poloviny 19. století. Beer rovněž detailně zachytil podobu Dobrušky před a po velikém požáru 7. října 1866.
Dílo uchoval a městskému muzeu věnoval dobrušský hodinář Roubal. O jeho propagaci se pak zasloužil učitel Karel Michl, který vydal celkem čtyři výbory z Beerových sešitů a uspořádal výstavu v Občanské besedě v Praze v roce 1937. Zde bylo Beerovo dílo vysoce oceněno například Josefem Čapkem nebo Vladislavem Vančurou.
Sešity jsou digitalizovány a chystá se jejich vydání na CD.
V roce 2008 vznikl v České televizi pořad o jeho domě, nazvaný "Osuduplné č. p. 100" z cyklu dokumentů "Příběhy domů". Film je dostupný online v iVysílání ČT.[2]
Byl jedním z hlavních předobrazů Járy Cimrmana.[3]
Spisy
[editovat | editovat zdroj]Výbory z díla A. Beera, které připravil Karel Michl:
- Nevděk (1936),
- Lituji, že nejsem básník (1970), Praha : Odeon, 1970
- Alois Beer na vandru (1973), Praha : Československý spisovatel, 1973
- Památnosti mého podomování (1978), Hradec Králové : Kruh, 1978
Další stručný medailon Aloise Beera s několika ukázkami textů a obrázků z jeho deníků připravilo Městské muzeum v Dobrušce:
- Jiří Mach editor: Alois Beer : kronikář, písmák a malíř, Dobruška : Muzeum Dobruška, 2005, ISBN 80-254-1199-0 (v publikaci neuvedeno)
Galerie
[editovat | editovat zdroj]-
Preclíkův mlýn před požárem, (1894)
-
Pulička (1893)
-
Novoměstská ulice v Dobrušce (1892)
-
Požár Dobrušky 7. října 1866
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]- ↑ SOA Zámrsk, Matrika narozených matrika N 1840-1857 v Dobrušce , sign. 26-2, ukn.1485, str.315. Dostupné online
- ↑ https://www.ceskatelevize.cz/porady/10169912707-pribehy-domu/308295350520002/ Příběhy domů - Osuduplné č. p. 100
- ↑ http://www.rozhlas.cz/kultura/cimrman/_zprava/3-dil-hospoda-na-mytince-a-domaci-zabijacka--394101
Literatura
[editovat | editovat zdroj]- FORST, Vladimír, a kol. Lexikon české literatury : osobnosti, díla, instituce. 1. A-G. Praha: Academia, 1985. 900 s. ISBN 80-200-0797-0. S. 175–176.
- Rothmeier, Christa, ed. Die entzauberte Idylle : 160 Jahre Wien in der tschechischen Literatur. Wien : Verlag der Österreichischen Akademie der Wissenschaften, 2004, ISBN 3-7001-3261-1
Další zpracování Beerova díla
[editovat | editovat zdroj]- Alois Beer - Miloslav Klíma - Josef Krofta - Petr Matásek: Lituji, že nejsem básník - divadelní představení, režie: Josef Krofta, Studio Beseda - Divadlo Vítězného Února, Hradec Králové, 1981
- Alois Beer: Na vandru..., čtení z díla, 20. květen 2009, připravil: Miloš Vojtěchovský (fotograf), komunikační prostor Školská 28, Praha
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu Alois Beer na Wikimedia Commons
Osoba Alois Beer ve Wikicitátech
- Seznam děl v Souborném katalogu ČR, jejichž autorem nebo tématem je Alois Beer
- Alois Beer v Lexikonu české literatury v Digitální knihovně Akademie věd ČR
- Městské muzeum v Dobrušce Archivováno 24. 9. 2016 na Wayback Machine.
- Medailon na stránkách Města Dobrušky
- Jiří Mach: Příběh obrázkových sešitů
- Karel Michl ve Slovníku české literatury po roce 1945
- A. Beer: Ukázky z díla[nedostupný zdroj]
- V. F. Šmíd: Třebechovice a Alois BEER, Třebechovické HALÓ, 9/2003
- Beerova dokumentace obce Archivováno 11. 7. 2009 na Wayback Machine. Pohoří
- Alois Beer v informačním systému abART
Text is available under the CC BY-SA 4.0 license; additional terms may apply.
Images, videos and audio are available under their respective licenses.