Premis Oscar de 1957
| ||||
Tipus | cerimònia dels Oscars ![]() | |||
---|---|---|---|---|
Data | 26 març 1958 ![]() | |||
Número d'edició | 30 ![]() ![]() | |||
← 1956
![]() 1958 ![]() | ||||
Localització | Pantages Theatre (Califòrnia) ![]() | |||
Estat | Estats Units d'Amèrica ![]() | |||
Presentador | Bob Hope Rosalind Russell David Niven James Stewart Jack Lemmon Ànec Donald ![]() | |||
Direcció | Alan Handley ![]() | |||
Productor | Jerry Wald ![]() | |||
Transmès per | ||||
Lloc web | oscars.org… ![]() | |||
![]() ![]() |
Els Premis Oscar de 1957 (en anglès: 30th Academy Awards) foren presentats el 26 de març de 1958 en una cerimònia al RKO Pantages Theatre de la ciutat de Los Angeles als Estats Units presentat per Bob Hope, Rosalind Russell, David Niven, James Stewart, Jack Lemmon i l'Ànec Donald (veu de Clarence Nash). Fou la primera vegada que es va retransmetre per televisió en directe.
La pel·lícula més nominada de la nit fou Sayonara de Joshua Logan amb deu candidatures, si bé rebé finalment només quatre premis. La guanyadora fou El pont sobre el riu Kwai de David Lean que amb vuit nominacions n'aconseguí guanyar set, entre ells millor pel·lícula, director, actor principal i guió adaptat entre d'altres. El guió, inspirat en l'obra del mateix nom del novel·lista francès Pierre Boulle (1912-1994) va ser escrit per Carl Foreman i Michael Wilson. Tot i això, Boule que ni parlava anglès, va rebre el premi al millor guió adaptat, com que Foreman i Wilson es trobaven a la llista negra de d'autors «filocomunistes» de Hollywood al marc de la persecució macarthista.[1] El 1984 l'Acadèmia decidí de restituir-les el premi pòstumament.[1]
La gran perdedora de la nit fou Peyton Place de Mark Robson, que amb nou nominacions no aconseguí cap premi, empatant així amb La lloba de William Wyler (1941). Peyton Place, així mateix, té el rècord negatiu amb cinc actors nominats que van tornar amb el sarró buit, un fet que igualà el 1963 Tom Jones de Tony Richardson (1963).
Amb l'Oscar a la millor actriu Joanne Woodward va esdevenir la primera actriu a guanyar-ne un per interpretar tres personatges diferents (Eva Blanco, Eve Black i Jane) a The Three Faces of Eve de Nunnally Johnson. Va ser també el primer film a guanyar aquest premi sense ser nominada en cap altra categoria, d'adès que Bette Davis en va guanyar un per a Dangerous el 1935. Caldria esperar 31 anys més fins que Jodie Foster en guanyés un amb el seu paper a Acusats el 1988.
En aquesta edició es va suprimir el premi de millor història, així com el de millor banda sonora - Musical, si bé aquest l'any següent fou reincorporat i ja no es va distingir entre pel·lícules en blanc i negre o color.
Premis
[modifica]Millor pel·lícula | Millor director |
---|---|
|
|
Millor actor | Millor actriu |
![]()
|
|
Millor actor secundari | Millor actriu secundària |
![]()
|
![]()
|
Millor guió original | Millor guió adaptat |
|
|
Millor pel·líucula de parla no anglesa | Millor documental |
|
|
Millor banda sonora | Millor cançó original |
![]()
|
|
Millor direcció artística | Millor fotografia |
|
|
Millor so | Millor vestuari |
|
|
Millor muntatge | Millors efectes especials |
|
|
Millor curtmetratge | Millor curtmetratge d'animació |
|
|
Oscars Honorífics
[modifica]- Charles Brackett - pel seu destacat servei a l'Acadèmia. [estatueta]
- B. B. Kahane - pels seus serveis distingits a la indústria cinematogràfica. [estatueta]
- Gilbert M. Anderson «Broncho Billy» - pioner del cinema, per les seves contribucions al desenvolupament del cinema com entreteniment. [estatueta]
- Society of Motion Picture and Television Engineers - per les seves contribucions a la promoció de la indústria cinematogràfica. [estatueta]
Premi Humanitari Jean Hersholt
[modifica]Presentadors
[modifica]- June Allyson: millors efectes especials
- Fred Astaire i Dana Wynter: millor pel·lícula de parla no anglesa
- Ernest Borgnine i Cyd Charisse: millors documentals
- Joan Collins: millor fotografia
- Gary Cooper: millor pel·lícula
- Wendell Corey i Robert Ryan: millor vestuari
- Bette Davis: Premis Honorífics
- Doris Day i Clark Gable: millors guions
- Anita Ekberg i Vincent Price: millor música i cançó original
- Cary Grant: millor actor
- Rock Hudson i Jennifer Jones: millors curtmetratges
- Van Johnson i Dorothy Malone: millor so
- Hope Lange i Ronald Reagan: Premis Científics i Tècnics
- Sophia Loren: millor director
- Paul Newman i Joanne Woodward: millor muntatge
- Gregory Peck i Eva Marie Saint: millor direcció artística
- Lana Turner: millor actor secundari
- John Wayne: millor actriu
Actuacions
[modifica]- Anna Maria Alberghetti, Ann Blyth, Shirley Jones, Tab Hunter, Jimmie Rodgers i Tommy Sands interpreten «April Love» d'April Love
- Vic Damone interpreta «An Affair to Remember» de Tu i jo
- Kirk Douglas i Burt Lancaster interpreten «It's Great Not to Be Nominated»
- Rock Hudson i Mae West interpreten «Baby, It's Cold Outside»
- Johnny Mathis interpretea «Wild Is the Wind» de Wild Is the Wind
- Debbie Reynolds interpreta «Tammy» de Tammy and the Bachelor
Múltiples nominacions i premis
[modifica]
Les següents pel·lícules van rebre diverses nominacions:
|
Les següents pel·lícules van rebre més d'un premi:
|
Referències
[modifica]- ↑ 1,0 1,1 «An American 'communist' in London» (en anglès). The Guardian, 22-11-2007 [Consulta: 14 juny 2021].
- ↑ Alec Guiness no fou present a la cerimònia. Jean Simnmons acceptà el guardó en el seu nom.
Enllaços externs
[modifica]- (anglès) Academy Awards Database
- (anglès) IMDB
Text is available under the CC BY-SA 4.0 license; additional terms may apply.
Images, videos and audio are available under their respective licenses.