Les quatre bruixes
Le fate ![]() | |
---|---|
Fitxa | |
Direcció | Mario Monicelli, Mauro Bolognini, Antonio Pietrangeli i Luciano Salce ![]() |
Protagonistes | |
Producció | Gianni Hecht Lucari ![]() |
Dissenyador de producció | Mario Chiari ![]() |
Guió | Suso Cecchi D'Amico, Ruggero Maccari, Luigi Magni, Luciano Salce i Rodolfo Sonego ![]() |
Música | Armando Trovaioli ![]() |
Fotografia | Leonida Barboni, Carlo Di Palma, Dario Di Palma, Ennio Guarnieri i Armando Nannuzzi ![]() |
Muntatge | Nino Baragli ![]() |
Vestuari | Piero Gherardi ![]() |
Productora | Columbia Pictures ![]() |
Dades i xifres | |
País d'origen | Itàlia i França ![]() |
Estrena | 1966 ![]() |
Durada | 110 min ![]() |
Idioma original | italià ![]() |
Rodatge | Europa ![]() |
Color | en color ![]() |
Descripció | |
Gènere | comèdia ![]() |
Lloc de la narració | Roma ![]() |
![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
Les quatre bruixes (títol original en italià Le fate) és una pel·lícula de comèdia italo-francesa de 1966 dirigida per Mario Monicelli, Mauro Bolognini, Antonio Pietrangeli i Luciano Salce. Va ser protagonitzada per Monica Vitti, Claudia Cardinale, Raquel Welch i Capucine.[1] Ha estat doblada al català.[2]
Argument
[modifica]- Fata Sabina
- Direcció: Luciano Salce
- Guió: Ruggero Maccari i Luigi Magni
Sabina, una jove que fa autoestop, puja al costat d'uns automobilistes d'aspecte aparentment decent, però acaba escapant de dos intents de violació. Finalment coneix a Gianni, un estranger (de San Marino), que en companyia d'una bella noia sap mantenir el componiment, una cosa gairebé impossible per als italians reprimits i insatisfets.
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/7b/Monica_Vitti_%281960s%29.jpg/100px-Monica_Vitti_%281960s%29.jpg)
- Fata Armènia
- Direcció: Mario Monicelli
- Guií: Tonino Guerra, Giorgio Salvioni i Suso Cecchi D'Amico
La jove gitana Armenia revoluciona la monòtona vida d'un metge, el Dr. Aldini, al qual ha anomenat per a examinar al seu fill de pocs mesos. Armènia viu de la conveniència i els petits furts, però es considera honesta i només vol el bé del seu fill; no obstant això, el color de cabell del seu «fill» canvia de manera estranya amb massa freqüència...
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/ca/Magazine_-_gioia_-_19_marzo_1964_-_celebrety_-_claudia_cardinale_%2851099681730%29.jpg/100px-Magazine_-_gioia_-_19_marzo_1964_-_celebrety_-_claudia_cardinale_%2851099681730%29.jpg)
- Fata Elena
- Direcció: Mauro Bolognini
- Guió: Rodolfo Sonego
Luigi va de visita a la casa del seu amic, on coneix a l'esposa d'aquest, Elena i sent una certa atracció per ella. Després d'acabar consumat la seva primera relació, Elena roman serena i tranquil·la brodant en presència de l'espòs i convidats, mentre que Luigi, en sentir-se incòmode, decideix tornar a la seva casa, només per a trobar a la seva pròpia esposa (també brodant) en companyia d'un convidat.
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/dd/Raquel_Welch_in_The_Biggest_Bundle_of_Them_All.jpg/100px-Raquel_Welch_in_The_Biggest_Bundle_of_Them_All.jpg)
- Fata Marta
- Diecció: Antonio Pietrangeli
- Guió: Rodolfo Sonego
Marta, dama del món i esposa d'un ric cirurgià, té una relació amorosa en una festa quan està molt embriaga amb el molt sorprès jornaler Giovanni, a qui el seu marit contracta com a xofer i majordom aquesta mateixa nit. Giovanni se sorprèn encara més quan el seu amant rebutja amb enuig les seves confidències i no vol recordar, ni tan sols quan el joc es repeteix en les mateixes circumstàncies. Giovanni així s'adona que Marta és severa, capritxosa i escrupolosa estant sòbria, però frívola i sense complexos quan està borratxa, només per a oblidar-se (o fingint oblidar-se) de tot quan torna al seu estat normal. Movent el cap (però no insatisfet), Giovanni accepta el fet que la distingida Signora sempre no sap res o no vol saber res després de la «intoxicació».
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/92/Franse_actrice_Capucine%2C_Bestanddeelnr_913-8124.jpg/100px-Franse_actrice_Capucine%2C_Bestanddeelnr_913-8124.jpg)
Repartiment
[modifica]- Monica Vitti com Sabina (segment "Fata Sabina").
- Enrico Maria Salerno com Gianni (segment "Fata Sabina").
- Claudia Cardinale com Armenia (segment "Fata Armenia").
- Gastone Moschin com Dr. Aldini (segment "Fata Armenia").
- Raquel Welch com Elena (segment "Fata Elena").
- Jean Sorel com Luigi (segment "Fata Elena").
- Alberto Sordi com Giovanni (segment "Fata Marta").
- Capucine com Marta (segment "Fata Marta").
- Olga Villi com la contesaa Rattazzi (segment "Fata Marta").
- Anthony Steel com El Cirurgià (segment "Fata Marta").
- Renzo Giovampietro como segon automobilista (segment "Fata Sabina").
- Corrado Olmi com Amic de Aldini (segment "Fata Armenia").
- Gigi Ballista com El Sacerdot (segment "Fata Marta").
- Clotilde Sakaroff com La Institutriu (segment "Fata Elena") (com Clothilde Sakharoff).
- Nino Marchetti com l'Invitat (segment "Fata Marta").
- Franco Morici (segment "Fata Elena").
Recepció
[modifica]La Lexikon des internationalen Films d'Alemanya va arribar a la conclusió que era «una de les moltes pel·lícules òmnibus de la dècada de 1960, a vegades divertides, rares vegades planes, amb una posada en escena consistentment elegant i tractant de proporcionar entreteniment d'alta qualitat».[3]
L' Evangelische Filmbeobachter també d'Alemanya arriba a la següent conclusió: «Formalment, la pel·lícula definitivament té valors d'entreteniment, però la diversió de la immoralitat continua sent un assumpte dubtós, fins i tot amb un picant elevat. No obstant això, a causa de la desactivació de l'alegria de jugar, un pot deixar-ho amb reserves per als adults».[4]
Reconeixement
[modifica]Referències
[modifica]- ↑ «NY Times: Sex Quartet» (en anglès), 2012. Arxivat de l'original el 2012-11-03. [Consulta: 5 desembre 2010].
- ↑ Les quatre bruixes a esadir.cat
- ↑ «Le fate». Lexikon des internationalen Films, 6322, 1988.
- ↑ «Crítica N.º 387/1967». Evangelischer Filmbeobachter, 1967, pàg. 492-493.
- ↑ Nastri d'Argento 1966, mymovies.it
Enllaços externs
[modifica]Pel·lícules dirigides per Mauro Bolognini | ||
---|---|---|
Anys 1950 | Ci troviamo in galleria (1953) · I cavalieri della regina (1954) · La vena d'oro (1955) · Gli innamorati (1955) · Guardia, guardia scelta, brigadiere e maresciallo (1956) · Marisa la civetta (1957) · Giovani mariti (1958) · Arrangiatevi (1959) · La nit forta (1959) | |
Anys 1960 | El bell Antonio (1960) · La giornata balorda (1961) · La viaccia (1961) · Agostino (1962) · Senilità (1962) · La corruzione (1963) · La mia signora (1964) · La donna è una cosa meravigliosa (1964) · Les quatre nines (1965) · I tre volti (1965) · Les quatre bruixes (1966) · Madamigella di Maupin (1966) · Senso civico, episodi de Les bruixes (1967) · L'amore attraverso i secoli (1967) · Arabella (1967) · La gelosia episodio di Capriccio all'italiana (1968) · L'assoluto naturale (1969) · Un novembre preciós (1969) | |
Anys 1970 | Metello (1970) · Bubú de Montparnasse (1971) · Imputazione di omicidio per uno studente (1972) · Libera, amor meu (1973) · Fatti di gente perbene (1974) · Per le antiche scale (1975) · L'herència Ferramonti (1976) · Gran bollito (1977) · Vicis d'estiu (1978) | |
Anys 1980 | La storia vera della signora dalle camelie (1981) · La Certosa di Parma (1982) · La venexiana (1986) · Mosca addio (1987) · Gli indifferenti (1988) · 12 registi per 12 città (1989) | |
Anys 1990 | La vil·la dels divendres (1991) · La famiglia Ricordi (1995) |
Text is available under the CC BY-SA 4.0 license; additional terms may apply.
Images, videos and audio are available under their respective licenses.