Franco Battiato
![]() (2010) ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | (it) Francesco Battiato ![]() 23 març 1945 ![]() Giarre-Riposto (Sicília) (en) ![]() ![]() |
Mort | 18 maig 2021 ![]() Milo (Sicília) ![]() |
Residència | Villa Grazia (en) ![]() ![]() |
Formació | Universitat de Catània ![]() |
Activitat | |
Camp de treball | Pop, composició, cant, direcció, guionatge cinematogràfic, pintura, composició musical i música popular ![]() |
Ocupació | cantautor, guionista, pintor, realitzador, músic, cantant, director de cinema, escriptor, compositor, guionista de cinema ![]() |
Activitat | 1967 ![]() ![]() |
Partit | Candidat independent ![]() |
Interessat en | Espiritualitat ![]() |
Gènere | Òpera, new wave, rock progressiu, música experimental, electro i pop-rock ![]() |
Influències | |
Instrument | Veu ![]() |
Segell discogràfic | Bla Bla EMI Philips Records Ricordi ![]() |
Participà en | |
1984 | Festival de la Cançó d'Eurovisió 1984 ![]() |
Premis | |
Lloc web | battiato.it ![]() |
![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
Francesco Battiato, més conegut com a Franco Battiato (Catània, 23 de març de 1945 - 18 de maig de 2021), fou un músic, director de cinema i pintor italià.[1]
Battiato va ser una de les personalitats més eclèctiques, originals i influents a l'escena de l'art musical italià. S'enfrontava a diversos estils musicals, sovint combinant-los entre ells com per exemple la música antiga romàntica experimental, avant-garde a través de la intel·ligència, l'òpera, la música ètnica, rock progressiu i música pop. Battiato sempre ha aconseguit un gran èxit de públic i crítica, ben sovint amb el suport de creadors excepcionals com ara el violinista Giusto Pio[2] i el filòsof Manlio Sgalambro (coautor de moltes de les seves cançons).[3]
No només la música sinó també les seves lletres reflecteixen els seus interessos nombrosos, incloent-hi la filosofia esotèrica, oriental i la meditació.
Amb 55 altres artistes italians, formà part a l'abril del 2009 del grup Artisti uniti per l'Abruzzo per a ajudar a la reconstrucció de l'Aquila.[4]
Discografia
[modifica]Anys 1970
[modifica]- La Convenzione (1971)
- Fetus (1971)
- Pollution (1972)
- Sulle corde di Aries (1973)
- Clic (1974)
- M.lle le "Gladiator" (1975)
- Feed Back (1975)
- Battiato (1976)
- Juke Box (1977)
- L'Egitto prima delle sabbie (1978)
- L'era del cinghiale bianco (1979)
Anys 1980
[modifica]- Patriots (1980)
- La voce del Padrone (1981)
- L'Arca di Noè (1982)
- Orizzonti perduti (1983)
- Mondi Lontanissimi (1985)
- Echoes of Sufi Dances (1985, en anglès)
- Ecos de Danzas Sufi (1985, en espanyol)
- Nomadas (1987, en espanyol)
- Fisiognomica (1988)
- Giubbe Rosse (1989, live)
Anys 1990
[modifica]- Come un cammello in una grondaia (1991)
- Caffè de la Paix (1993)
- Unprotected (1994, live)
- L'ombrello e la macchina da cucire (1995)
- Battiato studio collection (1996, recopilació)
- L'imboscata (1996)
- Shadow Light (1996)
- Battiato Live Collection (1997, live)
- Gommalacca (1998)
- Fleurs (1999)
- El 1996 col·laborà amb el grup CSI (ex CCCP Fedeli alla linea), en l'àlbum Linea Gotica
Anys 2000
[modifica]- Campi magnetici (2000)
- Ferro battuto (2001)
- Fleurs 3 (2002)
- Last Summer Dance (2003, live)
- Dieci stratagemmi (2004)
- Il vuoto (2007)
- Fleurs 2 (2008) (3 vegades disc de platí)
- Inneres Auge – Il tutto è più della somma delle sue parti (2009) (disc de platí)
Referències
[modifica]- ↑ «Mor el músic italià Franco Battiato als 76 anys». 324cat, 18-05-2021. [Consulta: 18 maig 2021].
- ↑ Basciano, Fabrizio «Giusto Pio, morto a 91 anni il violinista di Battiato: da L'era del cinghiale bianco a La voce del padrone, i grandi successi» (en italià). FQ Magazine, 12-02-2017 [Consulta: 18 maig 2021]. «Un violino solo, una batteria incalzante, un brano dal titolo ermetico: L'era del cinghiale bianco, la prima di una lunga serie di fortunatissime collaborazioni tra Franco Battiato e il maestro Giusto Pio»
- ↑ Fernández Escobar, Ramón «Todas las almas de Battiato». El País, 09-03-2016 [Consulta: 18 maig 2021].
- ↑ «[https://www.repubblica.it/2009/05/sezioni/spettacoli_e_cultura/musica-per-abruzzo/musica-per-abruzzo/musica-per-abruzzo.html La musica italiana per l'Abruzzo 56 artisti cantano per ricostruire]» (en italià). La Repubblica, 05-05-2009 [Consulta: 18 maig 2021].
Text is available under the CC BY-SA 4.0 license; additional terms may apply.
Images, videos and audio are available under their respective licenses.