Critique de la raison dialectique
![]() Simone de Beauvoir, Sartre i el Che a Cuba (1960) ![]() | |
Tipus | obra literària ![]() |
---|---|
Fitxa | |
Autor | Jean-Paul Sartre ![]() |
Llengua | francès ![]() |
Publicació | França, 1960 ![]() |
Editorial | Éditions Gallimard ![]() |
Dades i xifres | |
Tema | marxisme ![]() |
Gènere | no-ficció ![]() |
Altres | |
ISBN | 978-2-07-070493-4 ![]() |
OCLC | 13135078 ![]() |
![]() ![]() |
La Critique de la raison dialectique va ser la segona de les obres filosòfiques principals del filòsof francès Jean-Paul Sartre, la qual va ser publicada en francès el 1960. Aquest llibre voluminós, escrit en un estil poc literari (contràriament a L'ésser i el no-res), és llegit en particular a causa de la seva problemàtica delicada (la possibilitat d'una raó dialèctica al món) i també per la consideració global de la filosofia sartriana reduïda a l'existencialisme. Aquesta obra es presenta com una resposta de poc menys de 800 pàgines a la problemàtica de la conciliació del marxisme (al qual Sartre es va acostar a inicis dels anys 1950) i de l'existencialisme.[1]
Un segon i incomplet volum amb èmfasi en l'estalinització de la Revolució Bolxevic va ser publicada en francès el 1985 i en anglès el 1992.[2]
Contingut
[modifica]En aquest llibre, Sartre es pregunta sobre com conformar una antropologia estructural i històrica que no deixi de banda la concreció de l'objecte estudiat en un sistema fix de conceptes. Per això, proposa que l'antropologia marxista és l'única que pot servir per a aquest objectiu, sempre que aquesta comenci per comprendre com n'és d'humà l'existencialisme. D'aquesta manera, Sartre va intentar reconciliar el marxisme amb l'existencialisme. En utilitzar esdeveniments de la Revolució Francesa i altres esdeveniments històrics (incloent-hi la noció que l'atribució d'un valor «preciós» a certs metalls per part dels europeus va portar inexorablement a l'esclavitud), Sartre va intentar mostrar com la classe social és una instància especial d'una agrupació humana o més aviat diversos nivells d'agrupaments humans. Aquesta afirmació és precedida per explicacions complexes d'agrupaments de sofisticació creixent que van des d'una cua en una parada d'autobús fins a les institucions.[3]
Referències
[modifica]- ↑ «Sartre's Critique of Dialectical Reason by Andy Blunden May 2005», 13-02-2014. Arxivat de l'original el 2014-02-13. [Consulta: 2 juny 2023].
- ↑ Delhumeau Arrecillas, Antonio «Jean Paul Sartre: a cincuenta años de la Crítica de la razón dialéctica» (en castellà). Estudios políticos (México), 25, 2012-04, pàg. 25–35. ISSN: 0185-1616.
- ↑ «The Dogmatic Dialectic and the Critical Dialectic». marxists.org. [Consulta: 2 juny 2023].
Text is available under the CC BY-SA 4.0 license; additional terms may apply.
Images, videos and audio are available under their respective licenses.