Bradley Wiggins
Medaller | |||
---|---|---|---|
Competint per ![]()
Jocs Olímpics
Bronze
Sydney 2000
Persecució per equips
Or
Atenes 2004
Persecució individual
Plata
Atenes 2004
Persecució per equips
Bronze
Atenes 2004
Madison
Or
Pequín 2008
Persecució individual
Or
Pequín 2008
Persecució per equips
Or
Londres 2012
Contrarellotge
Or
Rio 2016
Persecució per equips
Campionat del Món en ruta
Plata
Copenhaguen 2011
contrarellotge
Plata
Florència 2013
contrarellotge
Or
Ponferrada 2014
contrarellotge
Campionat del Món en pista
Plata
Manchester 2000
Persecució per equips
Plata
Anvers 2001
Persecució per equips
Bronze
Ballerup 2002
Persecució per equips
Or
Stuttgart 2003
Persecució individual
Plata
Stuttgart 2003
Persecució per equips
Or
Palma 2007
Persecució individual
Or
Palma 2007
Persecució per equips
Or
Manchester 2008
Persecució individual
Or
Manchester 2008
Persecució per equips
Or
Manchester 2008
Madison
Or
Londres 2016
Madison
Plata
Londres 2016
Persecució per equips
|
Bradley Wiggins, OBE, (Gant, Flandes, 28 d'abril de 1980) és un ciclista anglès, fill del també ciclista Gary Wiggins. Fou professional del 2001 al 2016, combinant el ciclisme en pista amb la carretera. És l'esportista britànic amb més medalles olímpiques amb un total de vuit, cinc d'elles d'or.[1]
En pista s'ha proclamat campió del món i medallista olímpic en diverses disciplines.
En carretera destaca per les seves habilitats contra el crono i des del Tour de França de 2009 va demostrar les seves possibilitats també en les classificacions generals, en quedar quart de la general. El 2011 guanyà el Critèrium del Dauphiné.
El 2012 va guanyar la París-Niça, sent el primer britànic a guanyar-la des que Tom Simpson ho fes el 1967.[2] Un parell de mesos més tard guanyà el Tour de Romandia i revalidà el triomf al Critèrium del Dauphiné. Al Tour de França es vestí amb el mallot groc en la 7a etapa i ja no el deixà fins a la victòria final a París, per proclamar-se en el primer britànic a guanyar aquesta cursa.[3] En aquesta mateixa edició guanyà 9a i la 19a etapa.
El 2014, es va proclamar Campió del món de contrarellotge als mundials de Ponferrada.
El 7 de juny de 2015 aconseguí el rècord de l'hora amb 54,526 quilòmetres recorreguts, superant la distància aconseguida per Alex Dowsett el maig anterior.[4]
Palmarès en pista
[modifica]- 1998
- 2000
Medalla de bronze als Jocs Olímpics de Sydney en Persecució per equips (amb Chris Newton, Bryan Steel i Paul Manning)
- 2001
- 2003
- 2004
Medalla d'or als Jocs Olímpics d'Atenes en Persecució
Medalla de plata als Jocs Olímpics d'Atenes en Persecució per equips (amb Steve Cummings, Rob Hayles i Paul Manning)
Medalla de bronze als Jocs Olímpics d'Atenes en Madison (amb Rob Hayles)
- 2007
- 2008
Medalla d'or als Jocs Olímpics de Pequín en Persecució
Medalla d'or als Jocs Olímpics de Pequín en Persecució per equips (amb Geraint Thomas, Edward Clancy i Paul Manning)
Campió del món en Persecució
Campió del món en Persecució per equips (amb Ed Clancy, Geraint Thomas i Paul Manning)
Campió del món en Madison (amb Mark Cavendish)
- 2015
Campió d'Europa en Persecució per equips (amb Owain Doull, Jonathan Dibben, Andrew Tennant, Steven Burke i Matthew Gibson)
- 2016
Medalla d'or als Jocs Olímpics de Rio de Janeiro en persecució per equips (amb Steven Burke, Edward Clancy i Owain Doull)
Campió del món en Madison (amb Mark Cavendish)
- 1r als Sis dies de Gant (amb Mark Cavendish)
Resultats a la Copa del Món
[modifica]- 2006-2007
- 1r a Manchester, en Persecució
- 1r a Manchester, en Persecució per equips
- 2007-2008
- 2010-2011
- 1r a Manchester, en Persecució per equips
Precedit per: Alex Dowsett |
Rècord de l'hora (54,526 km) 7 de juny de 2015 - Actual |
Succeït per: Actual |
Palmarès en ruta
[modifica]![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/73/Bradley_Wiggins.jpg/220px-Bradley_Wiggins.jpg)
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/0a/Bradley_Wiggins_-_Tour_Of_California_Prologue_2008.jpg/220px-Bradley_Wiggins_-_Tour_Of_California_Prologue_2008.jpg)
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/3a/Wiggins_Cavendish_2008.jpg/220px-Wiggins_Cavendish_2008.jpg)
- 2001
- 1r a la Fletxa del Sud
- 1r al Cinturó a Mallorca
- 2003
- Vencedor d'una etapa al Tour de l'Avenir
- 2005
- Vencedor d'una etapa al Circuit de Lorena
- Vencedor d'una etapa al Tour de l'Avenir
- 2007
- 1r al Duo Normand (amb Michiel Elijzen)
- Vencedor d'una etapa al Critérium du Dauphiné Libéré
- Vencedor d'una etapa als Quatre dies de Dunkerque
- Vencedor d'una etapa al Tour du Poitou-Charentes et de la Vienne
- 2009
Campió del Regne Unit en contrarellotge
- 1r a la Herald Sun Tour i vencedor d'una etapa
- Vencedor d'una etapa dels Tres dies de De Panne
- 1r a la Beaumont Trophy
- 2010
Campió del Regne Unit en contrarellotge
- Vencedor d'una etapa al Giro d'Itàlia
- 2011
Campió del Regne Unit en ruta
- 1r al Critèrium del Dauphiné
- Vencedor d'una etapa de la Volta a Baviera
Medalla de plata al Campionat del Món en contrarellotge
- 1r a la Beaumont Trophy
- 2012
Medalla d'or als Jocs Olímpics de Londres en Contrarellotge
1r al Tour de França i vencedor de 2 etapes
- 1r de la París-Niça, vencedor d'una etapa i de la classificació per punts
- 1r del Tour de Romandia i vencedor de dues etapes
- 1r al Critèrium del Dauphiné i vencedor d'una etapa
- Vencedor d'una etapa a la Volta a l'Algarve
- 2013
- 1r de la Volta a la Gran Bretanya i vencedor d'una etapa
- Vencedor d'una etapa de la Volta a Polònia
Medalla de plata al Campionat del Món en contrarellotge
- 2014
Campió del món de contrarellotge
Campió del Regne Unit en contrarellotge
- 1r a la Volta a Califòrnia i vencedor d'una etapa
- Vencedor d'una etapa a la Volta a la Gran Bretanya
- 2015
- Vencedor d'una etapa als Tres dies de De Panne-Koksijde
Resultats al Tour de França
[modifica]- 2006. 123è de la classificació general
- 2007. Abandona amb tot l'equip Cofidis (17a etapa)
- 2009. 4t de la classificació general
- 2010. 24è de la classificació general
- 2011. Abandona (7a etapa)
- 2012.
1r de la classificació general. Vencedor de la 9a i 19a etapa
Resultats al Giro d'Itàlia
[modifica]- 2005. 123è de la classificació general
- 2008. 134è de la classificació general
- 2009. 71è de la classificació general
- 2010. 40è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
- 2013. No surt (13a etapa)
Resultats a la Volta a Espanya
[modifica]- 2011. 3r de la classificació general.
Porta el mallot vermell durant 4 etapes
Imatges
[modifica]![]() ![]() |
Referències
[modifica]- ↑ «Bradley Wiggins anuncia la seva retirada professional als 36 anys». ccma.cat, 28-12-2016 [Consulta: 29 desembre 2016].
- ↑ Agence France-Presse «Wiggins first British Paris-Nice victor in 45 years». Google News. Agence France-Presse. Google Inc., 11-03-2012 [Consulta: 11 març 2012].[Enllaç no actiu]
- ↑ «El nou ordre mundial». El Punt-Avui, 23-07-2012. [Consulta: 26 juliol 2012].
- ↑ «Wiggins bate el récord de la hora». El Mundo Deportivo, 07-06-2015 [Consulta: 7 juny 2015].
Enllaços externs
[modifica]Text is available under the CC BY-SA 4.0 license; additional terms may apply.
Images, videos and audio are available under their respective licenses.