Aleksander Wolszczan
![]() ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | 29 abril 1946 ![]() Szczecinek (Polònia) ![]() |
Residència | Estats Units d'Amèrica ![]() |
Nacionalitat | ![]() |
Formació | Universitat Nicolau Copèrnic a Toruń |
Es coneix per | Descobriment dels primers planetes extrasolars i planetes de púlsars |
Activitat | |
Camp de treball | Astronomia ![]() |
Ocupació | Astrònom |
Organització | Polish Academy of Sciences, American Astronomical Society |
Membre de | |
Obra | |
Estudiant doctoral | Maciej Konacki ![]() |
Premis Premi Beatrice M. Tinsley (1996) | |
![]() ![]() |
Aleksander Wolszczan, (Szczecinek, Polònia, 29 d'abril de 1946) és un astrònom polonès. És el codescobridor dels primers planetes extrasolars i planetes de púlsars.
Carrera científica
[modifica]![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/d6/Aleksander_Wolszczan.jpg/220px-Aleksander_Wolszczan.jpg)
Wolszczan va ser educat a Polònia (va obtenir un màster el 1969 i va rebre el seu Doctorat el 1975 a la Universitat Nicolau Copèrnic a Toruń). El 1982, es va traslladar als EUA per treballar a les universitats de Cornell i Princeton. Més tard es va convertir en professor d'astronomia a la Universitat Estatal de Pennsilvània, on actualment ensenya una classe de "vida en l'univers". De 1994 a 2008, també va ser professor de la Universitat Nicolau Copèrnic a Toruń. És un membre de l'Acadèmia de Ciències de Polònia.
Treballant amb Dale Frail, Wolszczan va dur a terme observacions astronòmiques des del Radiotelescopi d'Arecibo a Puerto Rico, que els va conduir, el 1990, al descobriment del púlsar PSR B1257 + 12. Van mostrar el 1992 que el púlsar orbitaven dos planetes. Els radis de les seves òrbites són 0,36 i 0,47 ua respectivament. Aquest va ser el primer descobriment confirmat de planetes fora del Sistema solar (més de 1.750 són coneguts avui en dia).
El 1996, Wolszczan va ser guardonat amb el Premi Beatrice M. Tinsley per l'American Astronomical Society, i el 2002, va ser representat en un segell polonès.[1]
El 2003 Maciej Kornacki i Wolszczan determinen les inclinacions orbitals dels dos planetes púlsars, el que demostra que les masses reals són d'unes 3,9 i 4,3 masses terrestres, respectivament.
El 2008, la Gazeta Prawna dona a conèixer que entre 1973 fins al 1988 Wolszczan va ser un informant (amb nom en codi "Lange") pel Služba Bezpieczeństwa polonès, que el va confirmar. La seva renúncia va ser acceptada posteriorment pel rector de la Universitat Nicolau Copèrnic a Toruń.[2][3][4]
Vegeu també
[modifica]Referències
[modifica]- Wolszczan, Un., i D.Un. Frail. Un sistema planetari al voltant del PSR de púlsar del mil·lisegon 1257+12. Naturalesa 355(6356):145-7, 9 de gener de 1992.
- Wolszczan, Un. Confirmació de planetes de massa terrestre que orbiten el púlsar de mil·lisegon PSR B1257+12. Science 264(5158):538-42, April 22, 1994.
- Konacki, M. I Wolszczan, Un. Masses i Inclinacions Orbitals de Planetes en el Sistema PSR B1257+12 Astrophysical Journal, Volum 591, Assumpte 2, pp. L147-L150, 2003.
Notes
[modifica]- ↑ «Wolszczan Featured on Millennium Stamp Set with Pope John Paul, Lech Walesa, and Nicolaus Copernicus». Pennsylvania State University web site. Pennsylvania State University, 18-02-2002. Arxivat de l'original el 2008-02-15. [Consulta: 6 març 2008].
- ↑ «Rektor UMK przyjął rezygnację prof. Wolszczana». [Consulta: 11 gener 2019].
- ↑ S.A, Wirtualna Polska Media. «Wiadomości z kraju i ze świata – wszystko co ważne – WP» (en polonès). [Consulta: 11 gener 2019].
- ↑ «Wolszczan agentem kontrwywiadu PRL?» (en polonès). [Consulta: 11 gener 2019].
Enllaços externs
[modifica]Text is available under the CC BY-SA 4.0 license; additional terms may apply.
Images, videos and audio are available under their respective licenses.