Samoodbrambene snage Japana
Samoodbrambene snage Japana | |
---|---|
![]() | |
Grane | Kopnene odbrambeno-oružane snage Japana Pomorske odbrambeno-oružane snage Japana Zračne odbrambeno-oružane snage Japana |
Vodstvo | |
Vrhovni komandant | Shinzō Abe |
Načelnik štaba | admiral Katsutoshi Kawano |
Ministar odbrane | Gen Nakatani |
Vojna statistika | |
Vojno sposobni | od 18 god. |
Broj raspoloživih za vojnu službu | 27.301.443 muškaraca, dobi 16-49 26.307.003 žena, dobi 16-49 |
Broj sposobnih za vojnu službu | 22.390.431 muškaraca, dobi 16-49 21.540.322 žena, dobi 16-49 |
Broj godišnje stasalih za vojnu službu | 623.365 muškaraca 591.253 žena |
Aktivni sastav | 247.150 |
Rezervni sastav | 56.100 |
Troškovi | |
Vojni budžet | 281.98 milijardi $ (2011-2015) |
Procent BDP-a | 1% |
Odbrambeno-oružane snage Japana (jap. 自衛隊 - Jieitai), ili OSJ, su jedinstvene vojne snage Japana koje su oformljene nakon završetka Drugog svjetskog rata američke okupacije Japana. Za većinu tog poslijeratnog perioda djelovanje OSJ je ograničeno na teritoriju Japana i njene jedinice nisu smjele biti raspoređivane u inostranstvu. U posljednih nekoliko godina su bili angažovani u međunarodnim mirovnim operacijama. Nedavne napetosti, naročito sa Sjevernom Korejom su potaknule raspravu oko statusa OSJ i oko njenog odnosa prema japanskom društvu.
Osoblje i organizacija
[uredi | uredi izvor]OSJ broje 239.430 ljudi, (Službeni podaci iz 2005) i to: 147.737 u Kopnenim Odbrambenim snagama Japana, 44.327 u Pomorskim Odbrambenim snagama Japana, 45.517 u Zračnim Odbrambenim snagama Japana, i 1.849 u Uredu združenog stožera. Rezervne snage broje 57.899
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/03/Officer_candidates_JGSDF.jpg/200px-Officer_candidates_JGSDF.jpg)
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f7/Standard_of_the_Prime_Minister_of_Japan.svg/200px-Standard_of_the_Prime_Minister_of_Japan.svg.png)
Lanac komandovanja
[uredi | uredi izvor]Operativni lanac komandovanja
[uredi | uredi izvor]- Premijer Japana
- Ministar odbrane
- Viši zamjenik ministra odbrane
- Načelnik glavnog stožera, zajednički stožer
- Viši zamjenik ministra odbrane
- Ministar odbrane
Administrativni lanac komandovanja
[uredi | uredi izvor]- Ministar odbrane
- Viši zamjenik ministra odbrane
- Područni stožeri
- Viši zamjenik ministra odbrane
Vojni rodovi, komponente
[uredi | uredi izvor]![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/7d/Tank_type74_ja02.jpg/250px-Tank_type74_ja02.jpg)
- Kopnene odbrambeno-oružane snage Japana (Kopnene snage)
- Pomorske odbrambeno-oružane snage Japana (Mornarica)
- Zračne odbrambeno-oružane snage Japana (Zračne snage)
Vojne jedinice
[uredi | uredi izvor]- Pet armija,
- Pet pomorskih distrikta, i
- Tri zračne odbrambene jedinice.
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/79/JMSDF_crew.jpg/180px-JMSDF_crew.jpg)
Rezultat ove reforme je jedinstveni vojni sistem . Svo osoblje OSJ su praktično civili: oni koji su uniformisani klasificiraju se kao posebi državni službenici i podređeni su običnim civilnim službenicima Ministarstva odbrane. Nema vojnih tajni, vojnih zakona ili prekršajnih djela od strane vojnih lica; počinjenih unutar ii izvan baze, na dužnosti ili van dužnosti, vojne ili civilne prirode, sve presude se provode u normalnim postupcima od strane civilnih sudova odgovarajuće jurisdikcije.
Odbrambena politika
[uredi | uredi izvor]![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/46/Japan_Defense_Agency.jpg/200px-Japan_Defense_Agency.jpg)
Osnovna politika nacionalne odbrane japana propisuje sljedeća pravila:
- Održavanje isključivo odbrambeno-orijentirane politike.
- Izbjegavanje postajanjna jedne od vodećih oružanih snaga koje bi mogle predstavljati prijetnju svjetskoj sigurnosti.
- Uzdržavanje od razvoja nuklearnog oružja, i odbijanje posjedovanja nuklearnog otpada na teritoriju Japana.
- Osiguravanje civilne kontrole nad vojskom.
- Osiguravanje sigurnosnih aranžmana sa Sjedinjenim Američkim Državama.
- Izgradnja odbrambenih sposobnosti u umjerenim granicama.
Japanski vojni proračun treba održavati na 3% od okupnog japanskog proračuna. Oko 50% tog budžeta se troši na osoblje a ostatak je podjeljen nabavku materijala, oružja, razvoj oružja itd. Razmišljajući o eventualnim tenzijama oko pravnog legaliteta u vojsci, pojedine riječi kao što je puška "Nihongo3", koja se tiče vojske ili oružanih snaga, i termini "Vojska", "Armija", "Mornarica", "Avijacija" se nikada ne koriste u službenoj upotrebi OSJ.
Član 9
[uredi | uredi izvor]U teoriji, ponovno naoružavanje Japana je zabranjeno Članom 9 japanskog ustava koji kaže: "Narod Japana se zauvijek odriče rata kao suverenog prava naroda i prijetnje silom ili upotrebom sile kao sredstva za riješavanje međunarodnih sporova", ali se također izjašnjava, "kopnene, pomorske, i zračne snage, kao i drugi ratni potencijali nikada neće biti razvijani." U praksi međutim, japanski Parlament, članom 41. Ustava koji se definiše "najvećim organom državne vlasti", osniva Odbrambeno-oružane snage 1954 godine. Zbog ustavne debate u vezi oružanih snaga, svaki pokušaj povećanja oružanih snaga i njenih mogućnosti kao i budžeta može biti veoma sporno. Tako OSJ imaju veoma ograničene mogućnosti za djelovanje u inostranstvu, nedostatak mogućnosti dužeg operativnog dosega kao što je dalekometna raketa zemlja-zemlja, zračno nadopunjavanje goriva,Marinci, amfibijske jedinice, i velike zalihe municije. Pravila vođenja borbe su striktno definisane aktom Odbrambeno-oružanih snaga 1954.
Nedavne reforme i razvoj
[uredi | uredi izvor]![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/1a/SM3_from_JDS_Kongo.jpg/180px-SM3_from_JDS_Kongo.jpg)
Nakon što je Sjeverna Koreja izvršila probno lansiranje Taepodong-1 balističkog projektila preko japanskog zračnog prostora u Augustu 1998, naknadni testovi Sjeverne Koreje kao i druga pitanja koja doprinose razvoju napetosti između dvije zemlje doveli su do povećanog interesa Japana za razvoj protu-balističkog odbrambenog (PBO) sistema. Japan je u procesu implementacije multi kombinovanog PBO sistema sastavljenog od nadograđenog Aegis vozila i Patriot PAC-3 raketnog sistema. Zakonodavstvo koja će omogućiti vlastima odobrenje za obaranje dolazećih balističkih projektila se također razmatra. U decembru 2004 godine, Japan i Sjedinjene Američke Države su potpisale memorandum o razumijevanju stvaranja općeg okvira saradnje za zajednički razvoj PBO sistema.
U Novembru 2005 godine, predložene ustavne izmjene će formirati kabinet na nivou ministarstva odbrane ne odstupajući od stare klauzule o nenanapadanju. Pod predloženim izmjenama, OSJ formalno se naziva vojnim snagama po prvi put od vremena osnivanja. Novi prijedlog teksta je "Kako bi se osigurali mir i nezavisnost naše zemlje , kao i sigurnost države i ljudi, vojne snage za samoodbranu će se održavati sa premijerom vlade kao vrhovnim zapovjednikom." Amandman u posljednih nekoliko godina dobija sve više javne podrške. 8 juna 2006 godine japanska vlada je odobrila nacrt zakona o transformisanju agnecije za odbranu u ministarstvo odbrane. Odluka je realizovana u parlametnu decembra 2006 godine.
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/41/070907-jgsdf.jpg/200px-070907-jgsdf.jpg)
Japan je također produbio svoje sigurnosne i vojne veze sa Australijom i njihove vođe razgovaraju o formiranju vojnog pakta sličnog NATO-u.
Također pogledajte
[uredi | uredi izvor]Vanjski linkovi
[uredi | uredi izvor]Text is available under the CC BY-SA 4.0 license; additional terms may apply.
Images, videos and audio are available under their respective licenses.