Въоръжени сили на Украйна
Въоръжени сили на Украйна | |
Збройні сили України | |
![]() Емблема на Въоръжените сили на Украйна | |
Ръководство | |
---|---|
Главнокомандващ | Президент на Украйна, Володимир Зеленски |
Министър на отбраната | Степан Полторак |
Личен състав | |
Редовни | 280 000 (септември 2015) |
Зад граница | 562 |
Мобилизационна възможност | 11 149 646 (на възраст от 16 – 49 г., оценка от 2015 г.)[1] |
Годни за военна служба | 6 970 035 (на възраст от 16 – 49 г., оценка от 2015 г.)[1] |
Наборна служба | 12 месеца (18 месеца за военноморските сили) |
Финанси | |
Бюджет | ₴ 323,13 млрд. (2022) $ 10.8 млрд. (2022) |
Процент от БВП | 6 % (2022)[2] |
Местни доставчици | Укроборонпром |
Чуждестранни доставчици | ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
История | |
Украинско-съветска война Полско-украинска война | |
Звания и отличия | |
Военни звания в Армията на Украйна | |
Въоръжени сили на Украйна в Общомедия |
Въоръжените сили на Украйна (на украински: Збройні сили України (ЗСУ) представляват въоръжени сили на Украйна. Те включват пет вида въоръжени сили войски: Сухопътни войски, Военноморски сили, Военновъздушни сили, Въздушнодесантни войски и Силите за специални операции.
История
[редактиране | редактиране на кода]След разпадането на Съветския съюз, Украйна наследява военни сили, включващи 780 000 военни на територията си, притежаващи третия най-голям ядрен арсенал в света.[3][4] През май 1992 г. Украйна подписва Лисабонския протокол, според който страната се съгласява да предаде всичките си ядрени оръжия на Русия, която да ги разруши, и да се присъедини към Договора за неразпространение на ядрените оръжия като държава без ядрени оръжия. Украйна ратифицира договора през 1994 г. и до 1996 г. страната се освобождава от всички ядрени оръжия.[3] Украйна предприема постоянни стъпки към намаляване на конвенционалните оръжия. Страната подписва Договора за обикновените въоръжени сили в Европа, спрямо който намалява броя на танковете, артилерията и бронираните бойни машини (военните сили са намалени до 300 000 души). Към 2006 г. страната планува да превърне наборната си военна служба в професионална доброволна армия.[5]
Украйна играе все по-голяма роля в умиротворителни операции. На 3 януари 2014 г. украинската фрегата „Гетьман Сагайдачний“ се присъединява към антипиратската операция на Европейския съюз „Аталанта“ и е част от Военноморските сили на Европейския съюз на брега на Сомалия в продължение на два месеца.[6] Украински войски са разположени в Косово като част от Украинско-полския батальон.[7] Украински сили са разположени в Ливан като част от Временните сили на ООН, осигуряващи спазването на споразумението за прекратяване на огъня. Също така има батальон за поддръжка и обучение, разположен в Сиера Леоне. От 2003 до 2005 г. украински военни единици са разположени като част от международните сили в Ирак под полско командване. Общият брой на украинските военнослужещи в чужбина е 562.[8]
Военни сили на други страни участват редовно в многонационални военни упражнения в Украйна, включително въоръжените сили на САЩ.[9]
След като става независима, Украйна се самоопределя като неутрална страна.[10] Страната има краткотрайни военни партньорства с Руската федерация и други страни от ОНД и партньорство с НАТО от 1994 г. В годините между 2000 и 2010 правителството се ориентира към НАТО и през 2002 г. е подписан планът за действие НАТО–Украйна, задълбочаващ кооперацията между Украйна и Алианса. По-късно е решено, че въпросът за присъединяването към НАТО трябва да бъде решен чрез национален референдум в бъдещето.[5] Президентът Виктор Янукович счита нивото на кооперация между Украйна и НАТО за достатъчно[11] и е против присъединяването на страната към НАТО.[12] По време на срещата на НАТО в Букурещ през 2008 г., НАТО декларира, че Украйна ще стане член на НАТО когато пожелае и отговаря на критериите за членство.[11]
Сухопътни войски
[редактиране | редактиране на кода]- Оборудване на украинските сухопътни войски към 2020 г.
-
Бронетранспортьора от типовете БТР-4.
-
Козак-2
-
КРАЗ-6322
Военновъздушни сили
[редактиране | редактиране на кода]- Настоящо въоръжение на ВВС
-
Изтребител МиГ-29
-
Щурмови самолет Су-25
-
Фронтови бомбардировач Су-24
-
Учебно-тренировъчни самолети L-39
-
Транспортни самолети Ил-76
-
Транспортни самолети Ан-26
-
Безпилотен летателен боен апарат Байрактар TB2
Военноморски сили
[редактиране | редактиране на кода]- Въоръжение на военноморските сили
-
Фрегата „Гетьман Сагайдачний“
-
P190 „Славянск“
-
Спасителен кораб „Александър Охрименко“
-
Многоцелеви хеликоптер Ка-27
Силите за специални операции
[редактиране | редактиране на кода]Въздушнодесантни войски
[редактиране | редактиране на кода]Мисии, военни операции зад граница
[редактиране | редактиране на кода]Военната операция в Ирак
[редактиране | редактиране на кода]![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/fc/Ukrainian_BTR-80.jpg/220px-Ukrainian_BTR-80.jpg)
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f7/Kissing_the_flag.jpg/220px-Kissing_the_flag.jpg)
В хода на Войната в Ирак през 2003 година Украйна се включва в т.нар. „коалиция на желаещите“ и изпраща собствен контингент в Ирак, който се установява в град Кут. Завръща в Украйна през 9 декември 2008 г.
Операция „Северен сокол“
[редактиране | редактиране на кода]Съвместна украинско-датска операция за превоз на гориво и други товари от въздушна база Туле до датската полярна станция Норд.
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/10/United_Nations_Mil_Mi-24P.jpg/220px-United_Nations_Mil_Mi-24P.jpg)
Украински мироопазващи мисии
[редактиране | редактиране на кода]Номер | Период | Организация | Държава | Персонал | Жертви | Статус |
---|---|---|---|---|---|---|
1 | 1992 – 1995 | ![]() |
![]() |
1303 | 15 | завършен |
2 | 1993 | ![]() |
![]() |
131 | 0 | завършен |
3 | 1994 – 2000 | ![]() |
![]() |
21 | не | завършен |
4 | 1995 – 1999 | ![]() ![]() |
![]() |
400 | 2 | завършен |
5 | 1995 – 1999 | ![]() |
![]() |
1 | не | завършен |
6 | 1996 – 1998 | ![]() |
![]() |
511 | не | завършен |
7 | 1996 – 1999 | ![]() |
![]() |
216 | 1 | завършен |
8 | 1996 – 2002 | ![]() |
![]() |
2 | не | завършен |
9 | 1997 | ![]() |
![]() |
8 | не | завършен |
10 | 1998 – 2001 | ![]() |
![]() |
23 | не | завършен |
11 | 1999 – по т.ч | ![]() |
![]() |
40 | 4 | продължава |
12 | 1999 – 2005 | ![]() |
![]() |
530 | не | завършен |
13 | з 2000, военен контингент с 2012 | ![]() |
![]() |
13 | не | продължава |
14 | 2000 – 2006 | ![]() |
![]() |
650 | не | завършен |
15 | 2000 – 2001 | ![]() |
![]() |
1 | не | завършен |
16 | 2001 – 2005 | ![]() |
![]() |
530 | 6 | завършен |
17 | 2003 | ![]() |
![]() |
448 | не | завършен |
18 | 2004 – 2008 | ![]() |
![]() ![]() |
7 | не | завършен |
19 | 2005 – 2011 | ![]() |
![]() |
11 | не | завършен |
20 | 2005 – 2008 | ![]() |
![]() |
1690 | 18 | завършен |
21 | 2007 – 2014 | ![]() |
![]() |
30 | не | завършен |
22 | 2008 – 2009 | ![]() |
![]() |
37 | не | завършен |
23 | 2003 – 2018 | ![]() |
![]() |
275 | 5 | завършен |
24 | з 2011 | ![]() |
![]() |
56 | 1 | продължава |
25 | з 2019 | ![]() |
![]() |
до 20 | се подготвя | |
26 | от 1998 | ![]() |
![]() |
10 (военни наблюдатели) | не | текущ |
Източници
[редактиране | редактиране на кода]- ↑ а б The World Factbook // cia.gov. Архивиран от оригинала на 2016-07-09. Посетен на 22 септември 2015. (на английски)
- ↑ Про Збройні Сили України | від 06.12.1991 № 1934-XII // zakon1.rada.gov.ua. Посетен на 22 септември 2015.
- ↑ а б The history of the Armed Forces of Ukraine // www.mil.gov.ua. Архивиран от оригинала на 2011-05-14. Посетен на 22 септември 2015. (на английски)
- ↑ Pike, John. Ukraine Special Weapons // globalsecurity.org. Посетен на 22 септември 2015. (на английски)
- ↑ а б White Book 2006 // mil.gov.ua. Министерство на отбраната на Украйна, 8 ноември 2007. Архивиран от оригинала на 2007-11-08. Посетен на 22 септември 2015.
- ↑ Ukrainian Navy Warship Hetman Sagaidachniy Joins EU Naval Force Counter Piracy Operation Atalanta | Eunavfor // eunavfor.eu. Архивиран от оригинала на 2021-02-28. Посетен на 22 септември 2015. (на английски)
- ↑ Peacekeeping // www.mil.gov.ua. Архивиран от оригинала на 2011-05-14. Посетен на 22 септември 2015.
- ↑ Міністерство | Міноборони // mil.gov.ua. Посетен на 30 март 2022.
- ↑ Kyiv Post. Independence. Community. Trust – Politics – Parliament approves admission of military units of foreign states to Ukraine for exercises // wayback.archive.org. Архивиран от оригинала на 2010-05-22. Посетен на 22 септември 2015. (на английски)
- ↑ Declaration of State Sovereignty of Ukraine // wayback.archive.org. Архивиран от оригинала на 2007-09-27. Посетен на 22 септември 2015.
- ↑ а б Kyiv Post. Independence. Community. Trust – Ukraine – NATO confirms readiness for Ukraine's joining organization // wayback.archive.org. Архивиран от оригинала на 2010-04-16. Посетен на 22 септември 2015. (на английски)
- ↑ Editorial, Reuters. Yanukovich vows to keep Ukraine out of NATO // Reuters. Архивиран от оригинала на 2015-09-24. Посетен на 22 септември 2015.
- ↑ УКАЗ ПРЕЗИДЕНТА УКРАЇНИ №6/2019 // Посетен на 2019-04-07.
![]() ![]() |
Тази страница частично или изцяло представлява превод на страницата Ukraine в Уикипедия на английски. Оригиналният текст, както и този превод, са защитени от Лиценза „Криейтив Комънс – Признание – Споделяне на споделеното“, а за съдържание, създадено преди юни 2009 година – от Лиценза за свободна документация на ГНУ. Прегледайте историята на редакциите на оригиналната страница, както и на преводната страница, за да видите списъка на съавторите.
ВАЖНО: Този шаблон се отнася единствено до авторските права върху съдържанието на статията. Добавянето му не отменя изискването да се посочват конкретни източници на твърденията, които да бъдат благонадеждни. |
![]() ![]() |
Тази страница частично или изцяло представлява превод на страницата Armed Forces of Ukraine в Уикипедия на английски. Оригиналният текст, както и този превод, са защитени от Лиценза „Криейтив Комънс – Признание – Споделяне на споделеното“, а за съдържание, създадено преди юни 2009 година – от Лиценза за свободна документация на ГНУ. Прегледайте историята на редакциите на оригиналната страница, както и на преводната страница, за да видите списъка на съавторите.
ВАЖНО: Този шаблон се отнася единствено до авторските права върху съдържанието на статията. Добавянето му не отменя изискването да се посочват конкретни източници на твърденията, които да бъдат благонадеждни. |
Text is available under the CC BY-SA 4.0 license; additional terms may apply.
Images, videos and audio are available under their respective licenses.