Арианство
Арианството е антитринитарен възглед, поддържан от последователите на Арий. Арианите отричат, че Иисус Христос и Бог Отец имат една и съща фундаментална природа, разглеждайки Сина като създадено същество, по-нисше от Отца. Арианството се разпространява бързо и за известен период става преобладаващият възглед сред християните. Първият никейски събор (325) след много спорове осъжда арианството и го обявява за ерес.
Основните положения в учението, защитавано от Арий, са следните:
- Словото (Логос) и Бог (Отец) не са единосъщни;
- Синът (Словото) е първото и съвършено създание или творение Божие;
- Световете („вековете“) са били създадени чрез Него, така че Той е съществувал преди всички векове; но най-напред, преди Бог Отец да Го сътвори, Синът не е съществувал.
Редица германски племена приемат арианството, а не православното християнско учение. Първи в това отношение са вестготите. Те приемат християнството от Урфила, който от своя страна е приятел на Евсевий Никомидийски и, тъй като Евсевий споделя в ранен етап от живота си арианските възгледи, то той ги предава и на Урфила.
Повлиян от Арий в един етап от живота си е също и Евсевий, човекът от когото е приел кръщение самият император Константин I Велики.
От вестготите арианските възгледи се разпространяват и сред други германски племена. Някъде през VI век тези племена окончателно приемат „правоверното“ християнство. Например през 589 г. вестготският крал Рекаред I обявява на третия събор в Толедо, че приема католическата вероизповед.
Литература
[редактиране | редактиране на кода]- Hans Christof Brennecke: Studien zur Geschichte der Homöer. Der Osten bis zum Ende der homöischen Reichskirche, (BHTh 73), Mohr Siebeck, Tübingen 1988. ISBN 978-3-16-145246-8
- Jean-Marie Mayeur, Luce Pietri, Andre Vauchez: Die Geschichte des Christentums. Altertum, Herder, Freiburg i. B. 2005 (Sonderausgabe, Bd. 2 und 3). ISBN 978-3-451-29100-5.
- Adolf Martin Ritter: „Arianismus“ in: Theologische Realenzyklopädie (TRE) 3, S. 692 – 719. De * Gruyter, Berlin 1976 – 2004. ISBN 3-11-002218-4 / ISBN 3-11-013898-0 / ISBN 3-11-016295-4; Studienausgabe: ISBN 3-11-013898-0 / ISBN 3-11-016295-4
Външни препратки
[редактиране | редактиране на кода]- Проекции на до-никейския традиционализъм сред умереното арианство Архив на оригинала от 2013-09-25 в Wayback Machine., йеродякон Петър Граматиков
- Aktuelle Literatur – Arianismus
- John Henry Newman: Arians of the Fourth Century, 1871 (книга Online)
- Arianismus, Ökumenischen Heiligenlexikon
- Arianic Church in Germany, USA and worldwide Архив на оригинала от 2010-12-05 в Wayback Machine.
- Was Constantine the Great Baptized an Arian?
Text is available under the CC BY-SA 4.0 license; additional terms may apply.
Images, videos and audio are available under their respective licenses.